Справа № 727/7026/26 
Провадження № 2-о/727/241/26

РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026  Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі головуючого судді Літвінової О.Г.
секретар судових засідань Гавалешко Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Чернівецька міська рада (м.Чернівці, вул.Центральна площа, 1) про встановлення факту родинних відносин, -
встановив:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: Чернівецька міська рада.
В заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 . 
Смерть матері стала юридичним фактом, який зумовив відкриття спадщини відповідно до статей 1216 та 1220 Цивільного кодексу України. До складу спадкової маси, що залишилася після її смерті, входить об`єкт нерухомого майна, а саме - житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за номером восьмим (№ 8), який територіально розташований по АДРЕСА_1 . Зазначений об`єкт нерухомості належав померлій матері на праві приватної власності на підставі правовстановлюючих документів: Свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні подружжя, виданого Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою 14 лютого 1992 року (зареєстрованого в реєстрі за № 1-697) та Свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частку, виданого Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою 14 лютого 1992 року (зареєстрованого в реєстрі за № 1-699), після смерті її чоловіка, та рідного батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У сукупності вказані документи підтверджують її одноосібне право власності на весь комплекс будівель. 
Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом та діючи відповідно до вимог статті 1268 Цивільного кодексу України, у встановлений шестимісячний строк заявник звернулася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За її заявою 16 серпня 2018 року нотаріусом було офіційно заведено спадкову справу № 444/2018, яку було зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 62862488. Інший спадкоємець першої черги за законом, рідний брат заявниці ОСОБА_5 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ), своїм правом на прийняття спадщини не скористався, жодних заяв не подавав і на спадкове майно не претендує. 26 серпня 2022 року, маючи намір юридично завершити процедуру оформлення своїх прав, вона звернулася до вказаної нотаріальної контори з вимогою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак державний нотаріус Прядко І.І. за результатами правової експертизи поданих документів виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2022 року за вихідним номером 625/02-31. Мотиваційна частина відмови нотаріуса ґрунтується на тому, що в свідоцтві про народження заявниці та свідоцтві про народження брата, свідоцтві про одруження батьків та архівній довідці про народження самої спадкоємиці по-різному вказано ім`я її матері. Ці розбіжності в офіційних документах позбавили нотаріуса законних підстав для того, щоб у безспірному порядку встановити факт наявності між ними родинних відносин та підтвердити той факт, що правовстановлюючі документи на будинок належать саме спадкодавцю. Нотаріус роз`яснив право на звернення до суду в порядку окремого провадження для встановлення цих фактів. 
Просив встановити факт родинних відносин, а саме підтвердити, що громадянка ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернівці) є рідною матір`ю ОСОБА_6 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Встановити факт належності померлій громадянці ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернівці) наступних правовстановлюючих документів : Свідоцтва про право власності на 1/2 частку жилого будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виданого 14 лютого 1992 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-697 та Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виданого 14 лютого 1992 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-699.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 травня 2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.
Представник заявник ОСОБА_2  в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи, спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просив заяву задовольнити. 
Представник заінтересованої особи територіальної громадя ч.Чернівці в особі Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи представник М.Осовська спрямувала до суду листа, згідно якого просила розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Не заперечують проти задоволення заяви, якщо це не порушуватиме права інших осіб.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, а також враховуючи позицію заінтересованої особи, які не заперечували щодо задоволення заяви, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання.
Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці - ОСОБА_3 . 
Смерть матері стала юридичним фактом, який зумовив відкриття спадщини відповідно до статей 1216 та 1220 Цивільного кодексу України. До складу спадкової маси, що залишилася після її смерті, входить об`єкт нерухомого майна, а саме - житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за номером восьмим (№ 8), який територіально розташований по АДРЕСА_1 . Зазначений об`єкт нерухомості належав померлій матері на праві приватної власності на підставі правовстановлюючих документів: Свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні подружжя, виданого Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою 14 лютого 1992 року (зареєстрованого в реєстрі за № 1-697) та Свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частку, виданого Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою 14 лютого 1992 року (зареєстрованого в реєстрі за № 1-699), після смерті її чоловіка, та рідного батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У сукупності вказані документи підтверджують її одноосібне право власності на весь комплекс будівель. 
Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом та діючи відповідно до вимог статті 1268 Цивільного кодексу України, у встановлений шестимісячний строк заявник звернулася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За її заявою 16 серпня 2018 року нотаріусом було офіційно заведено спадкову справу № 444/2018, яку було зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 62862488. Інший спадкоємець першої черги за законом, рідний брат заявниці ОСОБА_5 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ), своїм правом на прийняття спадщини не скористався, жодних заяв не подавав і на спадкове майно не претендує. 26 серпня 2022 року, маючи намір юридично завершити процедуру оформлення своїх прав, вона звернулася до вказаної нотаріальної контори з вимогою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак державний нотаріус Прядко І.І. за результатами правової експертизи поданих документів виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2022 року за вихідним номером 625/02-31. Мотиваційна частина відмови нотаріуса ґрунтується на тому, що в свідоцтві про народження заявниці та свідоцтві про народження брата, свідоцтві про одруження батьків та архівній довідці про народження самої спадкоємиці по-різному вказано ім`я її матері. Ці розбіжності в офіційних документах позбавили нотаріуса законних підстав для того, щоб у безспірному порядку встановити факт наявності між ними родинних відносин та підтвердити той факт, що правовстановлюючі документи на будинок належать саме спадкодавцю. Нотаріус роз`яснив право на звернення до суду в порядку окремого провадження для встановлення цих фактів. 
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.
Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.
Таким чином, факт того, що ОСОБА_1 ( дошлюбне ОСОБА_7 ) - донькою ОСОБА_8 , підтверджується сукупністю наданих заявником документів і такі докази, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.
Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав.
Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. 
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються і визнаються заінтересованою особою.
При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За таких обставин, враховуючи, що надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_9 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Слід встановити факт родинних відносин а саме, підтвердити, що громадянка ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернівці) є рідною матір`ю ОСОБА_6 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Встановити факт належності померлій громадянці ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернівці) наступних правовстановлюючих документів : Свідоцтва про право власності на 1/2 частку жилого будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виданого 14 лютого 1992 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-697 та Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виданого 14 лютого 1992 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-699.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.3, 17, 27, 85 Конституції України, ст.1268 ЦК України, ст.ст.4, 12, 77-80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити юридичний факт родинних відносин, а саме підтвердити, що громадянка ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернівці) є рідною матір`ю ОСОБА_6 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Встановити факт належності померлій громадянці ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернівці) наступних правовстановлюючих документів : Свідоцтва про право власності на 1/2 частку жилого будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виданого 14 лютого 1992 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-697 та Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виданого 14 лютого 1992 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-699.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці або безпосередньо до апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: О.Г.Літвінова