Справа №718/3473/25
Номер провадження 2/717/250/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року   Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої – судді Кудиби З. І.
за участі секретаря: Житарюк А. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407; код ЄДРПОУ 38548598) до ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИЛА:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») Кобзар П. Г. подала до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 1559-2373 від 02.06.2025 р. в розмірі 33 150,00 грн та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 червня 2025 року між ним та відповідачем шляхом використання вебсайту creditkasa.com.ua, який забезпечує укладення електронних договорів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1559-2373.
За умовами договору відповідачу надано кредит у сумі 8 500,00 грн строком на 365 днів, із базовим періодом користування 17 днів, після спливу якого виникав обов`язок сплати процентів. Договором передбачено одноразову комісію за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту та застосування процентної ставки 1 % на день.
Додатковою угодою № 1 від 20 червня 2025 року сторони погодили надання відповідачу додаткових кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит у встановлені строки не повернув та проценти за користування кредитом у сумі 12 400,00 грн не сплатив.
Крім того, відповідно до умов договору та статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 9 250,00 грн.
За твердженням позивача, станом на 22 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 33 150,00 грн, що включає суму основного боргу, проценти за користування кредитом та проценти річних, і підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає положенням частини третьої статті 211 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну заяву не подав.
Оскільки представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, а відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
При цьому суд враховує, що у встановлений законом строк відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ для ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і законних інтересів фізичних осіб, юридичних осіб та держави.
Частина перша статті 4 ЦПК України встановлює право кожної особи звернутися до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.
Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, без попередньо встановленої сили доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємозв`язок доказів, мотивуючи врахування або відхилення кожного доказу.
Судом встановлено, що 02 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем позивача та забезпечує укладення договорів в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства України щодо електронних правочинів, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1559-2373.
Зазначений договір укладено з дотриманням вимог законодавства щодо форми електронного правочину, а його умови підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.
Згідно з умовами договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 8 500,00 грн строком на 365 днів. Базовий період користування кредитом становив 17 днів, після спливу якого у позичальника виникав обов`язок зі сплати процентів за користування кредитом. Договором передбачено одноразову комісію за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, а також застосування зниженої процентної ставки у розмірі 1 % на день.
Крім того, Додатковою угодою № 1 від 20 червня 2025 року до вказаного договору сторони погодили надання відповідачу додаткових кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн, що свідчить про продовження кредитних правовідносин між сторонами на узгоджених умовах.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, усвідомлюючи наявність грошових зобов`язань перед позивачем, здійснив часткове погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про визнання ним факту укладення договору та отримання кредитних коштів.
Водночас, отримавши кредитні кошти, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, зокрема не повернув основну суму кредиту у строки, визначені договором, та не сплатив нараховані проценти за користування кредитом, розмір яких, згідно з розрахунком позивача, становить 12 400,00 грн.
Суд зазначає, що заборгованість виникла у межах строку дії кредитного договору, її розмір підтверджується умовами договору, розрахунком заборгованості та іншими письмовими доказами, поданими позивачем, які є належними, допустимими та достовірними у розумінні процесуального закону.
Станом на 22 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача становив 33 150,00 грн, що включає суму основного боргу та нараховані проценти за користування кредитом.
У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення частини заборгованості, а саме: 10 000,00 грн — простроченої заборгованості за основною сумою кредиту, 12 400,00 грн — простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 9 250,00 грн — простроченої заборгованості за процентами річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, а також 1 500,00 грн — простроченої заборгованості за комісією.
Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини, що підтверджуються укладеним електронним договором № 1559-2373 від 02 червня 2025 року та наявними у справі доказами, а відповідач є таким, що порушив взяті на себе грошові зобов`язання.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі того ж роду та якості, що були передані) у строк та в порядку, встановленому договором.
Умовами укладеного договору передбачено, що кредит надається строком на 365 днів, базовий період — 17 днів, знижена відсоткова ставка — 1% на день.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано у документах (включно з електронними) і підписано сторонами.
Згідно зі статтями 626 та 628 ЦК України, договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, погоджені сторонами, а також обов`язкові умови відповідно до законодавства.
Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована чи змінна) та порядок їх сплати визначаються договором залежно від кредитного ризику, забезпечення, попиту і пропозиції на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право одержувати від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, відповідно до статей 11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів споживчого кредиту застосовуються положення щодо несправедливих умов, зокрема заборона встановлення істотного дисбалансу прав та обов`язків на шкоду споживачу.
Підстав вважати умови кредитного договору несправедливими або такими, що створюють істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін, судом не встановлено.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач під час укладення договору був належним чином ознайомлений з його умовами, зокрема щодо строків, розміру та порядку сплати процентів. Сторони погодили всі істотні умови договору, у тому числі розмір процентної ставки.
Суд також враховує, що відповідачем не надано доказів оскарження кредитного договору або заперечень щодо його умов, як і не подано належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Разом з тим, вирішуючи вимогу позивача про стягнення 9 250,00 грн процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, оскільки між сторонами в Договорі про відкриття кредитної лінії № 1559-2373 такий розмір процентів визначений, тому нарахування та стягнення за цей же період 3 % річних є, фактично, подвійним нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, а, відтак, --неправомірним.
За таких обставин вимога про стягнення процентів річних у розмірі 9 250,00 грн задоволенню не підлягає.
Водночас вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими процентами за користування кредитом та комісією підлягають оцінці судом. Суд враховує, що сплата комісії передбачена умовами кредитного договору, з якими відповідач погодився при його укладенні, а доказів її неправомірності чи недійсності відповідних умов договору суду не надано. За таких обставин зазначені вимоги підтверджуються матеріалами справи, відповідають умовам договору та підлягають задоволенню.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 23 900,00 грн, а саме:
— 10 000,00 грн — прострочена заборгованість за основною сумою кредиту; 
— 12 400,00 грн — прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 
— 1 500,00 грн — заборгованість за комісією. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позову у розмірі 1 746,46 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 530, 611, 612, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України, а також статтями 2, 4, 5, 7, 12, 76–89, 258, 259, 263–265, 268, 273, 280–284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1559-2373 від 02 червня 2025 року у розмірі 23 900 (двадцять три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 1 746 (одну тисячу сімсот сорок шість) гривень 46 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд може бути поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 05 травня 2026 року.
Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/407; ЄДРПОУ 38548598).
Відповідач: ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Суддя         Кудиба З. І.