Справа № 466/8691/25 Головуючий у 1 інстанції: Едер П. Т. 
Провадження № 22-ц/811/4437/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О., 
секретаря: Костюк С.О.,
з участю: апелянта ОСОБА_1 , позивачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання права, зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання права, зобов`язання до вчинення дій.
В обґрунтування позовних вимог позивачі покликалися на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
3 05.10.2016 року, через неналежне теплопостачання, їхня квартира відключена від внутрішнього будинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячої води від 05.10.2016 року, складеним представником монтажної організації ТОВ «Сервіскотломонтаж Львів». Отже, з 05.10.2016 року вони фактично не користуються послугами ЛМКП «Львівтеплоенерго».
03.06.2016 він, ОСОБА_4 , надіслав звернення до Департаменту житлового господарства та інфраструктури щодо надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 . 10.06.2016 отримав відповідь у якій зазначено, що надати дозвіл на відключення від системи центрального опалення та постачання гарячої води лише на одну квартиру немає можливості. 13.06.2016 аналогічне звернення надіслано і до ЛКП «Тополя -406», на яке також отримано відмову.
Крім цього, позивачі скеровували відповідні заяви про припинення нарахування плати за теплопостачання. Зокрема, 03.08.2016, 05.12.2016 подавали до ЛМКП «Львівтеплоенерго» заяви про припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення, оскільки позивачі не отримували теплової енергії від загальнобудинкових мереж централізованого опалення.
Факт неотримання послуг з централізованого опалення підтверджується також актами обстеження електроустановок при зверненні споживача працівниками ПрАТ «Львівобленерго» від 20.02.2025 в якому зазначено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 встановлено електроопалювальну установку, та відсутність інших видів опалення.
З 2016 року жодних скарг від мешканців будинку АДРЕСА_3 до ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо порушення умов теплопостачання не надходило.
01.06.2025 позивачі повторно звернулися до Міжвідомчої комісії Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради із заявою про надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та отримали відповідь № 2501-вих-87082 від 16.06.2025 про те, що оскільки, у житловому будинку АДРЕСА_3 немає квартир, відокремлених від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, надати дозвіл на відключення квартири від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання немає можливості.
Отже, фактично між ними було розірвано договір про надання послуг з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води інших договорів вони не укладали.
Позивачі зазначають, що вони не вчиняли жодних дій, які б свідчили про намір укласти договір, зокрема: не подавали заяви про приєднання, не отримували послуг, не надсилали через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт).
В зв`язку з відмовою відповідачів вони вимушені виплачувати суму за фактично ненадані послуги з теплопостачання квартири. Отже, відмову Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради вважають незаконною.
Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду оскаржив  ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі, апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Покликається на те, що в технічному паспорті, який виготовлений 21.01.2025 зазначено, що в квартирі встановлено електричне опалення, отже, відключення від системи централізованого опалення не спричинило порушення в системі централізованого опалення, що свідчить, про те, що технічно зробити це можливо. Також з 2016 року жодних скарг від мешканців будинку АДРЕСА_3 до ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо порушення умов теплопостачання не надходило. 
Також стверджує, що суд не надав належної оцінки тому факту, що Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради порушує вимоги п.1 ст. 321 та п.2 ст. 383 ЦК України, оскільки обмежує право власника розпоряджатися своїм майном, неправомірно ставлячи їх в залежність від інших мешканців будинку, які в даний час не мають можливості встановити індивідуальне теплопостачання, а також право на розірвання договору з виконавцем послуг у випадку відмови від користування послугою. В зв?язку з відмовою відповідачів щодо встановлення індивідуального опалення вони вимушені виплачувати суму за фактично ненадані послуги з теплопостачання квартири. 
Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 , позивачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , слугувало невиконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року №169, адже передбачено, що власники квартир багатоквартирного будинку, що приєднані до системи централізованого опалення та гарячого водопостачання, мають право відокремити (відключити свою квартиру від централізованого опалення та гарячого водопостачання виключно у разі, якщо на день набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (тобто станом на 01 травня 2019 року) не менше як половина квартир цього будинку відокремлена (відключена) від централізованого опалення та гарячого водопостачання, і влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такому приміщенні.
Власникам квартир у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 не надано жодного дозволу на відключення (відокремлення) від систем (мереж) централізованого гарячого водопостачання, що підтверджується інформацією на сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням htths://Imkp.lte.lviv.ua/images/22112023.pdf, а також власники (співвласники) квартир вказаного будинку не надали згоди на відокремлення (відключення) від систем (мереж) централізованого гарячого водопостачання, тому суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачеві у відключенні (відокремленні) від систем (мереж) централізованого гарячого водопостачання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є співвласниками квартири АДРЕСА_1 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.01.2004.
Актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячої води від 05.10.2016 року, складеним представником монтажної організації ТОВ «Сервіскотломонтаж Львів» з 05.10.2016 року, через неналежне теплопостачання, квартира АДРЕСА_1 відключена від внутрішнього будинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.
В судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_1 самочинно відключив квартиру АДРЕСА_1 від централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Згідно постанови адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради №1/1 від 12 січня 2017 ОСОБА_4 , вчинив адміністративне правопорушення, а саме самочинно зняв прилади обігріву у квартирі АДРЕСА_1 , здійснив втручання в інженерні мережі будинку, чим порушив статтю 150 КУпАП (порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями).
У відповіді Департаменту житлового господарства та інфраструктури щодо надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 від 10.06.2016 зазначено, що надати дозвіл на відключення від системи центрального опалення та постачання гарячої води лише на одну квартиру немає можливості.
01.06.2025 Позивачі повторно звернулися до Міжвідомчої комісії Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради із заявою про надання дозволу на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та отримали відповідь № 2501-вих-87082 від 16.06.2025 про те, що оскільки, у житловому будинку АДРЕСА_3 немає квартир, відокремлених від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, надати дозвіл на відключення квартири від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання немає можливості.
Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом Української РСР, Законом України від 24 червня 2004 року №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-ІV, який був чинним на час виникнення спірних відносин), Законом України від 2 червня 2005 року № 2633-IV "Про теплопостачання" (далі - Закон № 2633-IV) та іншими нормативними актами.
Закон №1875-ІV визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Статтею 1 Закону №2633-IV визначено, що система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для тепло-забезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно пункту 6 статті 26 Закону №1875-ІV у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.
Згідно статті 24 Закону № 2633-ІV споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила № 630; які були чинні на час виникнення спірних відносин).
Загальні положення
1. Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).
8. Послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір).
Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів
24. Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
25. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
26. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 №169 (надалі-Порядок №169).
Цей Порядок визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 1 Розділу III Порядку №169 визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення (надалі ЦО) та гарячого водопостачання (надалі ГВП), мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
Орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (надалі - Комісія) (пункт 4 Розділу І Порядку №169).
Орган місцевого самоврядування розглядає звернення про відключення від ЦО та/або ГВП у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/ або ГВП.
Засідання Комісії відбуваються не рідше ніж один раз на місяць.
Рішення Комісії оформлюється протоколом протягом п`яти робочих днів із дня проведення засідання Комісії та має рекомендаційний характер.
Комісія розглядає звернення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків і приймає протокольні рішення щодо відключення від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, надає заявникові пропозиції щодо влаштування системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації.
Комісія розглядає заяви споживачів, складені в довільній формі.
У заяві зазначаються причини відокремлення (відключення) та подається інформація про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання).
До заяви додаються документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно.
Комісія здійснює діяльність відповідно до Порядку №169.
З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення), яка передається на розгляд Комісії, яка у свою чергу, на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника, та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі, та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів (пункти 3-6 Розділу III Порядку №169).
При цьому, колегія суддів враховує, що норма пункту 7 Розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є спеціальною у спірних правовідносинах, визначає та встановлює лише єдину умову реалізації права окремого споживача (у межах багатоквартирного будинку) на відокремлення своєї квартири чи нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення, а саме: наявність відключення від таких мереж не менш як половини квартир та нежитлових приміщень на день набрання чинності цим Законом.
Схожа позиція висловлена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №200/14558/19-а від 08.06.2022.
Відключення від мереж централізованого опалення є чітко регламентованим, в нормативних документах чітко визначена така умова для відокремлення від ЦО та ГВП, як наявність на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половини квартир будинку вже відокремлених (відключених) від ЦО одночасно.
А відповідно, у Порядку №169 повторюються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 є багатоповрховим, та не входить до переліку багатоповерхових будинків, у яких не менше ніж половина житлових та нежитлових приміщень відключена від системи централізованого опалення.
За відсутності підстав для відключення нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО, у Комісії відсутнє право для надання відповідних рекомендацій. Зазначені обставини підтверджуються висновками постанов Верховного Суду від 09.11.2023 у справі №340/298/21, від 27.03.2024 у справі №620/3330/21.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що власникам квартир у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 не надано жодного дозволу на відключення (відокремлення) від систем (мереж) централізованого гарячого водопостачання, що підтверджується інформацією на сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням htths://Imkp.lte.lviv.ua/images/22112023.pdf, а також власники (співвласники) квартир вказаного будинку не надали згоди на відокремлення (відключення) від систем (мереж) централізованого гарячого водопостачання, а тому відповідач правомірно відмовив позивачеві у відключенні (відокремленні) від систем (мереж) централізованого гарячого водопостачання.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 1 3 ст. 141 ЦПК України).
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 14.05.2026 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.