РІШЕННЯ
іменем України
Справа № 760/5664/25
провадження у справі № 2/0285/1365/26
11 червня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді  Сташків Т. Г., 
за секретаря судового засідання  Матвіюк Т. М.,
учасники справи: представник позивача Дорошенко А. В., відповідач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
03.03.2025 ТОВ «Таліон плюс» звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 32 997,00 грн, судовий збір в розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Короткий зміст позовної заяви
В обґрунтування позову зазначали, що 27.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 10 200,00 грн на строк 30 днів зі сплатою 1,5% в день протягом дисконтного періоду до 26.08.2024 із кінцевою датою повернення кредиту 26.08.2029. На підставі договору факторингу від 01.10.2024 позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 32 997,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 200,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 22 797,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. З метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду.
Процесуальні рішення у справі
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2025 позовна заява ТОВ «Таліон плюс» передана за підсудністю на розгляд до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області.
Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05.03.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Доводи сторін у справі
Представник позивача просив проводити розгляд справи без його присутності, наполягав на задоволенні позову.
У відзиві від 12.03.2026 представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечення мотивувала тим, що позивачем не доведено укладання факту електронного договору саме із ОСОБА_1 . Також відсутні докази належності відповідачу платіжної картки із маскою НОМЕР_1 . Крім того, позивачем не доведено переходу прав вимоги до позивача, оскільки до договору факторингу не долучено доказів його фінансування. Нараховані проценти за користування кредитом порушують принципи справедливості, добросовісності та розумності.
У додаткових поясненнях від 31.03.2026 представник позивача наполягав на задоволенні позову. Пояснив, що особа відповідача при укладенні договору була ідентифікована у системі BankID та ним самостійно внесені необхідні особисті дані щодо фінансового номеру телефону, електронної адреси, номер банківської картки, тощо. Кошти на виконання умов кредитного договору були перераховані на реквізити картки фінансовою установою ТОВ “Профітгід”. Щодо відступлення права вимоги, то оплата фінансування за договором від 01.10.2024 проводилася фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно, тому надана платіжна інструкція відображає оплату фінансування за весь реєстр прав вимог. Розгляд справи просив провести без його присутності.
Також 31.03.2026 надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів, у якому просив зобов`язати АТ “Перший український міжнародний банк” надати виписку про рух коштів за рахунком відповідача. 
Керуючись положеннями ч. 1 ст. 84 ЦПК України щодо строків подачі клопотання про витребування доказів, вимог до клопотання, враховуючи заперечення представника відповідача, суд відмовляє у задоволенні клопотання про витребування доказів.
Керуючись положеннями ч. 1 ст. 84 ЦПК України, враховуючи заперечення представника відповідача, суд відмовляє у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки клопотання подане із порушенням строків, до клопотання не долучено доказів на обґрунтування неможливості подання зазначеного клопотання разом із поданням позовної заяви 03.03.2025.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 27.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 237024559 у електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 10 200,00 грн зі сплатою 1,5% в день протягом дисконтного періоду. Кінцевий строк повернення кредитних коштів до 26.08.2024. Кредит видається шляхом безготівкового перерахування на реквізити платіжної картки НОМЕР_1 .
27.07.2024 о 15:38:25 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через ТОВ «Профітгід» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 10 200,00 грн (а. с. 66).
01.10.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/2, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до боржників згідно із реєстром прав вимоги, зокрема, до ОСОБА_3 за договором № 237024559 від 27.07.2024 у розмірі 25 398,00 грн (а. с. 22-24).
Однак до матеріалів справи не долучено копії квитанції, касового ордера, платіжної інструкції, тощо, на підтвердження сплати коштів за договором факторингу від 01.10.2024.
Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 32 997,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 200,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 22 797,00 грн (а. с. 25-29).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Аналіз частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Так, у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 № 466/3066/13-ц зазначено, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. Згідно з кожним договором відступлення прав вимоги передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення оплати за вказаним договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Згідно із п.п. 3.1-3.2 договору факторингу від 01.10.2024 розмір (сума) фінансування, що підлягає сплаті фактором клієнту, встановлюється у реєстрі права вимоги. Якщо іншого не передбачено сторонами в реєстрі прав вимоги, розмір (сума) фінансування встановлюється у відсотковому значенні від суми заборгованостей по основному боргу, що є складовою частиною загальної суми прав вимог. Фінансування сплачується фактором клієнту протягом 45 календарних днів з моменту підписання сторонами.
Однак до позовної заяви, а також і до письмових пояснень від 31.03.2026, не долучено копії квитанції, касового ордера, платіжної інструкції, тощо, на підтвердження фінансування - сплати коштів за вказаним договором факторингу.
Відтак позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту переходу права вимоги до нового кредитора за договором факторингу від 01.10.2024, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю.
Інші заперечення щодо позову, викладені представником відповідача у відзиві, є безпідставними, оскільки до матеріалів справи долучено і докази укладення правочину у електронній формі, і докази перерахування кредитних коштів на картку відповідача, відсотки нараховані у межах умов договору, однак не впливають на наведений вище висновок суду про недоведеність позовних вимог.
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підтверджуються належними доказами, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 237024559 від 27.07.2024 у розмірі 32 997,00 грн відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційний розгляд справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення 15 червня 2026 року.

Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, 13; код ЄДРПОУ 39700642);
відповідач  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя     Т. Г. Сташків