УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/5553/25 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Номер провадження №33/4805/1108/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 травня 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 13 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення. 
Не погоджуючись з вказаною постановою, 11 червня 2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що копію повного тексту постанови отримав лише 08 червня 2026 року під розпис у канцелярії суду, під час особистого звернення.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 травня 2026 року було 23 травня 2026 року.
В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження на думку ОСОБА_1 є несвоєчасне отримання повного тексту постанови суду, проте, з матеріалів справи вбачається, що на а.с. 45 міститься супровідний лист від 15 травня 2026 року, на якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, власноруч зробила запис про отримання копії вказаної постанови та скріпила його особистим підписом. Крім того, на а.с. 46 міститься супровідний лист на адресу Управління патрульної поліції в Житомирській області про направлення цієї постанови для виконання, як такої що набрала законної сили.
Твердження ОСОБА_1 у клопотанні про те, що копію судового рішення ним було отримано лише 08 червня 2026 року, повністю спростовуються наявними у справі письмовими доказами (а.с. 45). 
З огляду на викладене, поважні причини для поновлення процесуального строку відсутні.
В своїх рішеннях ЄСПЛ зазначає, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт обґрунтує причину пропуску цього строку, а суд визнає її поважною. Однак навіть за наявності поважних причин можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан провадження у розумні строки. Поважними визнаються лише обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи та створюють істотні перешкоди для вчинення процесуальних дій. КУпАП не обмежує право суду поновлювати строки лише певним колом обставин, а оцінка проводиться з урахуванням конкретних фактичних даних.
Відповідно до висновків ЄСПЛ, право на суд, як один із аспектів права на доступ до суду, не є абсолютним і може підлягати допустимим обмеженням. Такі обмеження не повинні зашкоджувати самій суті права, мають переслідувати легітимну мету та відповідати принципу пропорційності. Строки подання скарг спрямовані на забезпечення правосуддя та юридичної визначеності, і зацікавлені особи повинні розраховувати на їхнє застосування.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 13 травня 2026 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Рябенька