Справа № 686/14981/25
Провадження № 2/686/3013/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
у складі: головуючої судді Хараджі Н.В.,
при секретарі судових засідань - Козуляк І.В.,
за участі позивача  ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.08.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року у справі № 686/3488/24 шлюб між сторонами розірвано.
06.02.2024 року судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/3490/24 стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, доходу боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.02.2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ перебуває на виконанні у органах державної виконавчої служби.
31.08.2021 року сторони, перебуваючи в офіційно зареєстрованому шлюбі, придбали транспортний засіб автомобіль Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 за 7000,00 доларів США, яким користувались для потреб сім`ї.
З початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, задля безпеки дітей, вона з дітьми виїхала в Республіку Польща, декілька разів поверталась в Україну.
В період з 15.03.2023 року по 26.06.2023 року та з 29.06.23 року по 07.07.2023 року вона з дітьми перебувала в Польщі, що підтверджується відмітками про перетин кордону в наших закордонних паспортах.
Позивачці стало відомо, що в період її перебування за кордоном, без її згоди, 01.06.2023 року відповідач зняв з обліку їхній спільний автомобіль та продав своєму другу, кошти привласнив. Згідно відкритої бази даних власників транспортних засобів на даний час автомобіль зареєстрований на ім`я батька відповідача - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без зміни номерних знаків, а автомобілем продовжує користуватись відповідач. Витяг з ЄДР МВС, відповідь ТСЦ МВС №6841 №31/34/С-20з-20 від 21.05.2025 року, відповідь ГСЦ МВС №31/1666АЗ-12909-2025 від 22.05.2025 року.
Відповідач обіцяв сплатити позивачці грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля, але обіцяного не виконав, що змушує її звертатись до суду із позовною заявою про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки вказаного автомобіля.
Ціна позову становить 1/2 вартості майна, яке підлягає поділу, - автомобіля і складає 145 250 грн. (1/2 від 290 500 грн., - гривневий еквівалент 7 000 доларів США за курсом НБУ 1 дол. США =41,50 грн. станом на 26.05.2025 року). 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.05.2025 року вказану позовну заяву було розприділено судді Продану Б.Г.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.06.2025 року вказану справу прийнято до розгляду до відкрито провадження по справі, розгляд якої провести за правилами загального позовного провадження.
23 червня 2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_4 , в якому зазначено, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа № 686/14981/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. За яким вказав, що у позовній заяві Позивач вказує, що 25 серпня 2018 року між Позивачем, ОСОБА_3 , та Відповідачкою, ОСОБА_1 , укладено шлюб, який був зареєстрований 25.08.2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.
За час перебування в шлюбі у колишнього подружжя народились двоє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копію свідоцтва про народження позивач додає до матеріалів позовної заяви); донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копію свідоцтва про народження позивач додає до матеріалів позовної заяви).
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.03.2024 року по справі № 686/3488/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, шлюб, укладений між Позивачем, ОСОБА_3 , та Відповідачем, ОСОБА_1 , зареєстрований 25.08.2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, розірвано.
Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2024 року по справі №686/3490/24 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, доходу боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.02.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
Далі позивачка вказує, що 31.08.2021 року позивач з відповідачем, перебуваючи в офіційно зареєстрованому шлюбі, придбали транспортний засіб автомобіль Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за 7000 доларів США, яким користувались для потреб сім`ї.
В період з 15.03.2023 року по 26.06.2023 року, та з 29.06.2023 року по 07.07.2023 року позивачка з дітьми перебувала в Польщі, що підтверджується відмітками про перетин кордону в закордонних паспортах. Позивачу стало відомо, що за період перебування позивача за кордоном, без згоди позивача, 01.06.2023 року Відповідач зняв з обліку спільний автомобіль та продав своєму другу, кошти привласнив. Згідно відкритої бази власників транспортних засобів на даний час автомобіль зареєстрований на ім`я батька відповідача – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без зміни номерних знаків, а автомобілем продовжує користуватись Відповідач.
Відповідач обіцяв сплатити Позивачу грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля, але обіцяного не виконав, що змушує Позивача звертатись до суду із позовною заявою про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки вказаного автомобіля.
Далі Позивачка посилається на ч.1 ст.4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 355 ЦК України, ст.ст. 60,61, 68, 69, 70, 71, п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та вказує, що так як позивач з відповідачем розлучились, транспортний засіб відповідач продав без згоди Позивача, кошти привласнив, річ є дороговартісна, автомобіль на даний час перереєстрований на ім`я батька – ОСОБА_7 , а перебуває у користуванні Відповідача, спільне користування автомобілем неможливе, автомобіль є неподільним майном, Позивач просить суд присудити грошову компенсацію замість 1/2 частки у спільному майні.
Ціна позову становить 1/2 вартості майна, яке підлягає поділу – автомобіля і складає 145 250 гривень (1/2 290 500 гривень – гривневий еквівалент 7000 доларів США).
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості різниці 1/2 частки транспортного засобу Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у розмірі 145 250 гривень (гривневий еквівалент 3500 доларів США за курсом НБУ станом на 26.05.2025 року) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на вказаний транспортний засіб.
Відповідач, ознайомившись із змістом позову і позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, голослівними та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
В дійсності, 31.08.2021 року позивач з відповідачем, перебуваючи в офіційно зареєстрованому шлюбі, придбали транспортний засіб автомобіль Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за 7000 доларів США, яким користувались для потреб сім`ї.
Відомості про те, що автомобіль Відповідач ОСОБА_3 переоформив на свого друга, а кошти привласнив не відповідають дійсності, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження таких тверджень.
Насправді, 01 червня 2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено Договір купівлі-продажу №6841/2023/3853073, за умовами якого продавець передав, а покупець прийняв у власність автомобіль Ford Focus 1560, 2012 року випуску, колір – сірий, VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію – НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований за Продавцем 31.08.2021 року.
Пунктом 3.1 вказаного правочину передбачено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 10 000 (десять тисяч) гривень. Копія договору купівлі- продажу додається до матеріалів цього відзиву.
Копію Договору купівлі-продажу №6841/2023/3853073 транспортного засобу від 01.06.2023 року представником відповідача адвокатом Паньковою Оленою Юріївною отримано у відповідь на адвокатський запит №47/2025-зп від 05.06.2025 року. Копія адвокатського запиту з відповіддю додається.
Позивачка ОСОБА_1 була повідомлена та не заперечувала проти укладення такого договору купівлі-продажу, але не надавала письмову згоду, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.98 № 1388 під час переоформлення автомобіля письмову згоду другого з подружжя у сервісних центрах не вимагають. Сама ж позивачка у позові вказує, що була повідомлена про відчуження цього транспортного засобу, і не заперечувала мовчазною згодою, оскільки до моменту подання цього позову до суду, останньою не вживалось жодних заходів та не виникало жодних спірних правовідносин.
З моменту укладання Договору купівлі-продажу №6841/2023/3853073 транспортного засобу від 01.06.2023 року власником транспортного засобу є ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 01.06.2023 року, копія якого зберігається у Відповідача. Копія додається.
За приписами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.
Відповідно до частин першої-другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Частиною першою статті 182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
У позові Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості різниці 1/2 частки транспортного засобу Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у розмірі 145 250 гривень (гривневий еквівалент 3500 доларів США за курсом НБУ станом на 26.05.2025 року) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на вказаний транспортний засіб.
Твердження позивача про припинення права спільної сумісної власності на вказаний транспортний засіб є на нашу думку, дивним та таким, що не відповідає вимогам Цивільного кодексу України, оскільки не можна припинити право спільної сумісної власності на автомобіль, який перебуває у приватній власності однієї особи (покупця за Договором купівлі-продажу №6841/2023/3853073 транспортного засобу від 01.06.2023 року, ОСОБА_7 ).
Відомості про факт укладення Договору купівлі-продажу №6841/2023/3853073 транспортного засобу від 01.06.2023 року, ціну договору та інші обставини, які матимуть значення для з`ясування всіх обставин справи, може підтвердити ОСОБА_7 у якості свідка по справі.
Про вартість транспортного засобу, про яку заявила позивачка, вказуючи ціну позову, можна вказати, що такі відомості ніякими доказами не підтверджені, що випливає із самого змісту позовної заяви.
Крім цього, пунктом 3.1 Договору купівлі-продажу №6841/2023/3853073 транспортного засобу від 01.06.2023 року передбачено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 10 000 (десять тисяч) гривень.
З чого випливає, що заявлені позовні вимоги є нічим не обґрунтованими, та, відповідно, не підлягають до задоволення.
Відповідач ставить під сумнів вищевказані твердження Позивача, які ніяким чином не обґрунтовані, та проситиме суд не брати їх до уваги при прийнятті рішення по суті. Та, відповідно до положень ст.ст.103, 104 ЦПК України Відповідач проситиме призначити у справі № 686/14981/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Хмельницького відділення Київської науково-дослідного інституту судових експертиз.
У зв`язку з викладеним представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя у повному обсязі.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2025 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. 
02 жовтня 2025 року до суду надійшов висновок експерта, відповідно до якого ринкова вартість КТЗ марки Ford моделі Focus, 2012 року випуску, тип кузова – хетчбек, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , на дату проведення експертизи, тобто 30.09.2025, становить – 211867,00 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.10.2025 року у справі поновлено провадження у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта.
Ухвалою суду від 07.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Димчук С.І. від 29.01.2026 року за №207 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №686/14981/25, зв`язку зі смертю судді ОСОБА_8 .
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2026 року розподілено для розгляду судді Хараджі Н.В.
Ухвалою Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області від 02.02.2026 року прийнято до провадження цивільну справу № 686/14981/25.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог і просили суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.
Допитані свідок ОСОБА_7 допитаний в судовому засіданні, зазначив, що він є батьком відповідача, вказав до придбання спірного транспортного засобу надав у позиву відповідачу грошові кошти, які йому були частково повернуті шляхом укладення договору-купівлі продажу від 01.06.2023 року, за яким ОСОБА_3 продав ОСОБА_7 транспортний засіб Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , за ціною 10000 грн.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що з 25 серпня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року у справі № 686/3488/24.
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2024 року у справі № 686/3490/24 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
31 серпня 2021 року під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі було придбано автомобіль Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 7000 доларів США, який використовувався для потреб сім`ї.
01 червня 2023 року зазначений транспортний засіб був відчужений відповідачем Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС, відповіді ТСЦ МВС № 6841 № 31/34/С-20з-20 від 21 травня 2025 року та відповіді ГСЦ МВС № 31/1666АЗ-12909-2025 від 22 травня 2025 року, автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно договору-купівлі продажу від 0106.2023 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_7 транспортний засіб Ford Focus 1560, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , за ціною 10000 грн. 
частини суми, отриманою відповідачем від продажу вказаного транспортного засобу позивачем не наданою.
Вказані обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 68 ЦК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу
Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 (провадження № 14-94цс21)).
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна чи майнових прав, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті чи оформлені (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 755/12204/18 (провадження № 61-2401св21)).
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року в справі № 648/3137/15-ц (провадження № 61-17560св21)).
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що спірний транспортний засіб Ford Focus 2012 року випуску був придбаний під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим набув статусу об`єкта спільної сумісної власності подружжя.
Посилання відповідача на відчуження спірного транспортного засобу за договором купівлі-продажу від 01.06.2023 року не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки сам факт відчуження майна, набутого під час шлюбу та що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, не припиняє права іншого з подружжя на отримання компенсації вартості його частки. Отже доводи відповідача про відчуження транспортного засобу третій особі не спростовують факту існування у позивачки права на частку у спільному майні та не є підставою для припинення такого права, оскільки відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду відчуження одним із подружжя спільного майна без згоди іншого не припиняє права другого з подружжя на компенсацію вартості його частки.
Суд також відхиляє доводи відповідача щодо нібито обізнаності позивачки про відчуження транспортного засобу та надання нею згоди на такі дії, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях і не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, як того вимагають положення статей 12, 81 ЦПК України.
Доводи відповідача про реальність продажу транспортного засобу за ціною 10 000 грн. суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать висновку судової автотоварознавчої експертизи від 30.09.2025 року, відповідно до якого ринкова вартість спірного транспортного засобу становила 211 867 грн. Зазначений висновок є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76–78, 89 ЦПК України, і не спростований відповідачем у встановленому законом порядку.
При цьому суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_7 щодо наявності відносин позики між ним та ОСОБА_3 та інших обставин, що обумовлюють вказану у договорі вартість автомобіля, оскільки відсутні письмові чи інші доказі наявності таких відносин, а вартість автомобіля підтверджена висновком експерта.
Таким чином, доводи відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на висновок про наявність у позивачки права на грошову компенсацію 1/2 частки вартості спільного майна подружжя.
Оцінюючи подані сторонами докази у їх сукупності, суд виходить з того, що відповідно до статей 60, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, а у разі його поділу частки подружжя є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Разом з тим, визначаючи розмір компенсації, суд враховує висновок судової автотоварознавчої експертизи від 30.09.2025 року, відповідно до якого ринкова вартість спірного транспортного засобу становить 211 867,00 грн. Зазначений висновок є належним та допустимим доказом, який відповідає вимогам статей 76–78, 89 ЦПК України, та не був спростований сторонами у встановленому законом порядку.
Таким чином, частка позивачки у спільному майні становить 1/2 від визначеної ринкової вартості транспортного засобу, що дорівнює 105 933,50 грн.
Вимоги позивачки про стягнення компенсації у розмірі 145 250,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на орієнтовному розрахунку вартості майна, який не підтверджений належними доказами та спростований висновком судової експертизи.
Щодо вимог позову в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя про припинення права спільної сумісної власності позивача на вказаний транспортний засіб, то така вимога не підлягає до задоволення, оскільки автомобіль був спільною сумісною власністю сторін до моменту його продажу, а тепер власником автомобіля є ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, який є дійсним.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню у межах доведеного розміру вартості спірного майна та встановленої судом дійсної ринкової вартості транспортного засобу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1059,31 грн.
На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 57, 60, 65, 68, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 365, 368 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості транспортного засобу FORD Focus 1560, 2012 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі частки, що становить 105933,50 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1059,31 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата виготовлення повного тексту рішення суду 08.06.2026 року.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду Н.В. Хараджа