Справа № 175/15475/25
Провадження № 1-кп/175/1803/25
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2026 року      селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025052390000946 від 07.08.2025 за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймає посаду водія а/к № 4 ПрАТ «Краматорське АТП-11410», не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , вперше притягається до кримінальної відповідальності,
обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ
06.08.2025 приблизно о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно працездатним транспортним засобом – автобусом марки «Богдан» моделі «А22112» реєстраційний номер  НОМЕР_1 , здійснював пасажирські перевезення в м. Краматорськ Донецької області за маршрутом № 18 «вул. Біломорська - ПАТ «ЕМСС». Рухаючись по вул. Ювілейна, в напрямку від вул. Паркова до вул. Остапа Вишні, при цьому зупинився на зупинці громадського транспорту «Альфа» по вул. Ювілейна, для здійснення висадки-посадки пасажирів. В цей час, в салоні автобусу разом з іншими пасажирами перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Закінчивши посадку-висадку пасажирів, водій ОСОБА_5 , розпочинаючи рух від зупинки громадського транспорту, діючи в порушення вимог п.п.10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»
п. 21.4. «Водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу», не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачити, не приділив належної уваги тому, що його дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП, не зачинив передні пасажирські двері та рушив за вищевказаним маршрутом далі. В цей час ОСОБА_8 перебувала біля вищевказаної передньої пасажирської двері, а водій ОСОБА_5 , рухаючись проїзною частиною вул. Ювілейна, м. Краматорськ, Донецької області перед ділянкою дороги, яка має на собі металеву конструкцію водовідводу, зменшуючи швидкість руху, застосував гальмування, що, у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації та переростання її в ДТП, а саме випадіння пасажира ОСОБА_8 через не зачинені водієм передні пасажирські двері на проїзну частину.
В результаті даної дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:відкритої гострої важкої поєднаної черепно-мозкової травми: забою головного мозку з геморагічним пропитуванням в обох півкулях головного мозку, найбільше в лівій лобно-базальних ділянках та скроневій ділянці, субарахноїдального крововиливу, пластинчастої субдуральної гематоми над правою півкулею головного мозку на тлі церебрального атеросклерозу та судинної енцефалопатії, перелому по типу тріщини склепіння з переходом на основу черепа, закритого уламкового перелому акроміального кінця правої ключиці з помірним зміщенням уламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення. 
Порушення водієм автобуса марки «Богдан» моделі «22112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події тазаподіяними ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого  ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 
ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН
Обставини вчинення обвинуваченим  ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.
В судове засідання потерпіла  ОСОБА_9 не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, від неї надійшла заява про розгляд провадження за її відсутності, претензій не має, питання відшкодування шкоди врегульовано, покарання просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, права керування транспортними засобами не позбавляти.
ОБСТАВИНИ, ЯКІ ПОМ`ЯКШУЮТЬ АБО ОБТЯЖУЮТЬ ПОКАРАННЯ
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений  ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, який обіймає посаду водія а/к № 4 ПрАТ «Краматорське АТП-11410», за місцем роботи характеризується позитивно, із середньо-технічною освітою, одружений, який має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Органом з питань пробації складено досудову доповідь щодо обвинуваченого, відповідно до якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений працює водієм, це єдине джерело його доходу, за місцем роботи він характеризується позитивно, автотранспортне підприємство, на якому працює обвинувачений, здійснює діяльність у прифронтовому населеному пункті, клопоче про те, щоб обвинуваченого не позбавляти права керування, а також зважаючи на думку потерпілого, який на суворому покаранні не наполягає, вважає можливим не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.
МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ, ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМ КЕРУВАВСЯ СУД
Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобоми.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід  ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили – не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:
автобус марки «Богдан» моделі «А22112» реєстраційний номер  НОМЕР_1 , що переданий на зберігання представнику ПрАТ "Краматорське АТП 11410" ОСОБА_10 згідно з протоколом передачі доказу на відповідальне зберігання, – повернути законному володільцю;
змиви речовини бурого кольору з місця ДТП, в первинній упаковці- в паперовому конверті NPU-0427215, які передані до камери зберігання речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції №1121 – знищити.
Стягнути з  ОСОБА_5 (ІНН НОМЕР_2 ) на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 копійок.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №12025052390000946 від 07.08.2025 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року по справі №175/11516/25, провадження №1-кс/175/1205/25.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя                         ОСОБА_1