ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року	Львів	Справа № 140/12278/24 пров. № А/857/7500/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Андрусенко О.О.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив: визнати протиправною відмову у зарахуванні вислуги років згідно частини третьої статті 8 Закону України від 23.04.1999 № 613-XIV «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» (далі – Закон № 613-XIV), сформованої за періоди проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, до календарної вислуги років та стажу служби в поліції, оформлену листами від 08.07.2024 № 2311-2024 та від 18.07.2024 № 3340-2024; зобов`язати здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції вислугу років в кількості 7 років 6 місяців з урахуванням вимог частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України), сформовану за періоди з 07.03.2011 по 09.06.2013 та з 31.05.2014 по 02.12.2015; зобов`язати встановити 50% надбавку за стаж служби у понад 25 років згідно з додатком 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі – Постанова № 988) шляхом внесення змін до відповідних наказів, оформити усі необхідні документи та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області) для проведення перерахунку розміру пенсії за період з 19.03.2016.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі наказу ГУНП у Волинській області від 11.03.2016 № 49о/с його звільнено зі служби в поліції у відповідності до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі – Закон № 580-VIII) з 18.03.2016. На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 140/1753/19 відповідачем підготовлено документи для призначення йому пенсії за 28 років вислуги та направлено їх до ГУ ПФУ у Волинській області. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі № 140/5921/21, яке набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплатити йому пенсію за вислугу років з 19.03.2016. Зазначає, що з листа ГУ ПФУ у Волинській області від 07.06.2024 № 7325- 6806/Я-02/8-0300/24 та з додатків до нього він дізнався про складові нарахування його пенсії (зокрема, про встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 35%, а не 50% за стаж служби понад 25 років – як перебачено додатком 11 Постанови № 988), тому 25.06.2024 звернувся до відповідача з клопотанням, а 02.07.2024 з додатковою заявою про вжиття необхідних заходів для усунення вказаної невідповідності та направлення відповідних документів до ГУ ПФУ у Волинській області для перерахунку його пенсії. Однак листами від 08.07.2024 № 2311-2024 та від 18.07.2024 № 3340-2024 відповідач у задоволенні вказаного клопотання відмовив, посилаючись на те, що судовим рішенням ГУНП у Волинській області зобов`язано провести розрахунок вислуги років лише для призначення йому пенсії, а не для обчислення надбавки за стаж служби. Не погоджується з такими діями відповідача та вказує, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ та згодом в Національній поліції України він приймав участь в місіях ООН з 07.03.2011 по 09.06.2013 (служба в місії ООН в Республіці Південний Судан у складі національного персоналу) та з 31.05.2014 по 02.12.2015 (служба в місії ООН в Ліберії у складі національного персоналу), що в загальному становить 3 роки 9 місяців, а тому відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV, якою передбачено, що вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці, він додатково здобув ще 7 років 6 місяців вислуги, що разом з 17 років 7 місяців складає понад 25 років календарної вислуги, а загалом він має понад 28 років вислуги. Незарахування відповідачем зазначеної вище додаткової вислуги у 7 років 6 місяців до календарної вислуги та стажу служби в поліції позбавляє його права на встановлення відповідної надбавки за вислугу років згідно з статтею 78 Закону № 580-VIII та підпункту 1 пункту 5 Постанови № 988, та, як наслідок, права на отримання пенсії в належному розмірі.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до календарної вислуги років та стажу служби в поліції вислугу років згідно частини третьої статті 8 Закону України від 23.04.1999 № 613-XIV «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки», сформовану за періоди проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки за періоди 07.03.2011 по 09.06.2013 та з 31.05.2014 по 02.12.2015, з розрахунку один місяць за три місяці. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції вислугу років в кількості 7 років 6 місяців з урахуванням вимог частини третьої статті 8 Закону України від 23.04.1999 № 613-XIV «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України), сформовану за періоди з 07.03.2011 по 09.06.2013 та з 31.05.2014 по 02.12.2015. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області встановити ОСОБА_1 надбавку за стаж служби в поліції у понад 25 років у розмірі 50% згідно з додатком 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» шляхом внесення змін до відповідних наказів, оформити усі необхідні документи та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для проведення перерахунку пенсії.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач під час служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції брав участь у міжнародних миротворчих місіях ООН у Південному Судані та Ліберії, а відповідно до частини третьої статті 8 Закону України № 613-XIV «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» період такої служби підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці. Суд першої інстанції дійшов висновку, що норми Закону № 613-XIV є спеціальними щодо положень статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» та підлягають застосуванню при обчисленні стажу служби поліцейського. З урахуванням пільгового обчислення позивач додатково набув 7 років 6 місяців вислуги, що в сукупності забезпечує йому понад 25 років стажу служби. Оскільки відмова ГУНП у Волинській області зарахувати зазначені періоди служби на пільгових умовах позбавляє позивача права на надбавку за вислугу років у розмірі 50 % та належний перерахунок пенсії, суд першої інстанціх визнав такі дії протиправними.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Національної поліції у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 140/2106/18 ГУНП у Волинській області підготовлено документи необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 , в тому числі розрахунок вислуги років для призначення пенсії від 26.03.2019 (відповідно до вказаного розрахунку вислуга на день звільнення складала: в пільговому обчисленні – 28 років 09 місяців 09 дні, в календарному обчисленні – 17 років 07 місяців 03 дні. Вислуга років станом на 18.03.2016 для обчислення пенсії становила 28 років 09 місяців 04 дні, вислуга років для призначення пенсії станом на 18.03.2016 становила 17 років 07 місяців 03 дні). В подальшому, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 140/1753/19 ГУНП у Волинській області підготовлено розрахунок вислуги років для призначення пенсії від 26.04.2021 (відповідно до вказаного розрахунку вислуга на день звільнення складала: в пільговому обчисленні – 28 років 09 місяців 09 днів, в календарному обчисленні – 17 років 07 місяців 03 дні. Вислуга років станом на 18.03.2016 для обчислення пенсії становила 28 років 09 місяців 09 днів, вислуга років для призначення пенсії станом на 18.03.2016 становила 28 років 09 місяців 09 днів). Вказані судові рішення виконані ГУНП у Волинській області в повному обсязі. У свою чергу зазначає, що надбавка за стаж служби в поліції обчислюється з урахуванням стажу служби в поліції враховуючи лише повні роки вислуги років, а пільгове обчислення для її розрахунку чинним законодавством не передбачено. Відтак, ГУНП у Волинській області для виплати позивачу надбавки за вислугу років у поліції ураховано календарну вислугу років – 17 років 07 місяців 03 дні та встановлено надбавку за стаж служби у розмірі 35% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням, що відповідає додатку 11 до Постанови № 988. Звертає увагу на те, що судовими рішеннями у справах № 140/1753/19 та № 140/7377/24 вже надано оцінку діям ГУНП у Волинській області в частині заявлених позовних вимог та прийнято рішення, які набрали законної сили, тому наявні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та поліції. Наказом ГУНП у Волинській області від 11.03.2016 № 49о/с позивача звільнено з військової служби в поліції у відповідності до пункту 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону № 580-VIII.
Під час проходження служби в органах внутрішніх справ та згодом в Національній поліції України ОСОБА_1 приймав участь в місіях ООН, зокрема: з 07.03.2011 по 09.06.2013 – служба в місії ООН в Республіці Південний Судан у складі національного персоналу, з 31.05.2014 по 02.12.2015 – служба в місії ООН в Ліберії у складі національного персоналу, що підтверджується витягами з наказів Міністерства внутрішніх справ України від 04.06.2014 № 1014 о/с, від 17.03.2015 № 454 о/с, витягами з наказів Національної академії внутрішніх справ від 13.06.2014 № 87 о/с, від 27.03.2015 № 38 о/с, витягом з наказу Національної поліції України від 07.12.2015 № 247 о/с, розрахунком вислуги років для призначення пенсії від 26.04.2021 та не є спірним у даній справі.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного від 29.10.2019 у справі № 140/1753/19 (провадження № 857/9506/19) зобов`язано ГУНП у Волинській області провести розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , застосувавши статтю 8 Закону № 613-XIV до періодів його перебування в довгострокових закордонних відрядженнях у складі національного персоналу миротворчих місій ООН у Судані, Південному Судані, Ліберії, на підставі якої в резолютивній частині розрахунку у рядках «вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком» та «вислуга років для призначення пенсії» на 18.03.2016 вказати 24 роки 11 місяців 19 днів або більше, врахувавши 50 днів вислуги за період з 07.11.2015 по 01.12.2015, застосувавши також постанову КМУ № 393 до періодів вислуги років у Державній службі боротьби з економічною злочинністю, на підставі якої в резолютивній частині розрахунку у рядках «вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком» та «вислуга років для призначення пенсії» на 18.03.2016 вказати 28 років 09 місяців 09 днів або більше, врахувавши 50 днів вислуги за період з 07.11.2015 по 01.12.2015, та оформити всі необхідні документи на основі такого розрахунку, подати їх до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час вступу ОСОБА_1 на службу до органів внутрішніх справ та призначення його на посаду – 15.08.1998).
На виконання вказаної постанови ГУНП у Волинській області підготовлено, зокрема, розрахунок вислуги років для призначення пенсії від 26.04.2021, в якому зазначено, що вислуга років ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії станом на 18.03.2016 складає: в календарному обчисленні – 17 років 07 місяців 03 дні; в пільговому обчисленні – 28 років 09 місяців 09 днів, вислуга років станом на 18.03.2016 для обчислення та призначення пенсії становить 28 років 09 місяців 09 днів.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі № 140/5921/21, яке набрало законної сили 09.11.2021, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 19.03.2016, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Позивач стверджує, що з листа ГУ ПФУ у Волинській області від 07.06.2024 № 7325-5806/Я-02/8-0300/24 та долучених до нього розрахунків він дізнався про складові нарахування його пенсії, в тому числі і про те, що надбавка за вислугу років становить 35%.
На заяви позивача від 25.06.2024 та від 02.07.2024 про вжиття необхідних заходів для усунення виявленої невідповідності щодо невірного визначення надбавки за вислугу років, вказавши надбавку за вислугу років в розмірі 50% за 28 років вислуги та направлення відповідних документів до ГУПФУ у Волинській області, ГУНП у Волинській області листами від 08.07.2024 № 2311-2024 та від 18.07.2024 № 3340-2024 повідомило, що відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 25.11.2015 № 84о/с стаж служби позивача на день звільнення (18.03.2016) становив 17 років 04 місяці 20 днів, у зв`язку із чим розмір надбавки за стаж служби на день звільнення становив 35% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням, що відповідає додатку 11 до Постанови № 988. Одночасно повідомлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 857/9506/19 винесено рішення про проведення розрахунку вислуги років для призначення пенсії, а не для обчислення надбавки за стаж служби.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.
Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 4 Закону № 580-VIII взаємовідносини у сферах діяльності поліції з відповідними органами інших держав та міжнародними організаціями базуються на міжнародних договорах, а також на установчих актах та правилах міжнародних організацій, членом яких є Україна.
Поліцейські можуть направлятися до міжнародних організацій, іноземних держав як представники поліції з метою забезпечення координації співробітництва з питань, що належать до повноважень поліції.
Поліцейські можуть залучатися до участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Згідно з статтею 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейські проходять службу в поліції, зокрема, під час відрядження до державних органів, установ та організацій згідно з положеннями статті 71 цього Закону.
Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Правові, організаційні та фінансові засади щодо участі України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, а також порядок направлення Україною військового та цивільного персоналу, організації його підготовки та забезпечення визначає Закон № 613-XIV.
Відповідно до статті 1 Закону № 613-XIV міжнародні операції з підтримання миру і безпеки – міжнародні дії або заходи, спрямовані на виконання миротворчих чи гуманітарних завдань, які здійснюються за рішеннями Ради Безпеки ООН відповідно до Статуту Організації Об`єднаних Націй, ОБСЄ, інших міжнародних організацій, які несуть відповідальність у сфері підтримання міжнародного миру і безпеки, згідно з положеннями глави VIII Статуту ООН, а так само дії і заходи багатонаціональних сил, багатонаціональних військових формувань високої готовності, які проводяться під загальним контролем Ради Безпеки ООН з метою: запобігання виникненню міждержавних або внутрішніх конфліктів; врегулювання або створення умов для врегулювання міждержавних, а також внутрішніх конфліктів за згодою сторін конфлікту або з використанням примусових заходів за рішенням Ради Безпеки ООН, що може включати, зокрема, спостереження і контроль за додержанням угод про припинення вогню та інших ворожих дій, роз`єднання сторін, які конфліктують, роззброєння і розформування їх підрозділів, виконання інженерних та інших робіт;боротьби з міжнародним тероризмом і піратством; евакуації населення із зони конфлікту; ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру; подання гуманітарної допомоги населенню, яке постраждало внаслідок міждержавних або внутрішніх конфліктів; виконання поліцейських функцій по забезпеченню безпеки і додержання прав людини; подання допомоги у подоланні наслідків конфліктів та відновлення миру; усунення загрози миру, порушень миру чи акту агресії.
Національний персонал – окремі військовослужбовці Збройних Сил України, інших військових формувань, поліцейські, особи начальницького і рядового складу державних органів, які можуть оснащуватися вогнепальною (стрілецькою) зброєю та боєприпасами до неї відповідно до пропозицій міжнародних організацій у сфері безпеки, а також працівники Збройних Сил України, інших військових формувань, державних органів і установ України, які направляються Україною для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки і не входять до складу національного контингенту.
Згідно з статтею 5 Закону № 613-XIV національний контингент і національний персонал комплектуються громадянами України – військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, поліцейськими, особами начальницького і рядового складу інших військових формувань та інших державних органів і цивільних установ України, які мають необхідну професійну і психологічну підготовку. Включення громадян України до складу національного контингенту або національного персоналу здійснюється виключно на добровільній основі.
Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону № 613-XIV соціальний захист учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки і членів їх сімей забезпечується згідно з законами України.
Якщо міжнародними договорами або угодами, в яких бере участь Україна, встановлені більш високі гарантії захисту учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються норми відповідного міжнародного договору або міжнародної угоди.
Частиною третьою статті 8 Закону № 613-XIV встановлено, що вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.
Оскільки стаття 8 Закону № 613-XIV регулює більш вузьке коло суспільних відносин, пов`язаних із соціальним захистом учасників міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки та членів їх сімей, то вона є спеціальною нормою по відношенню до статті 78 Закону № 580-VIII, а тому служба в міжнародних операціях Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки має зараховуватися в пільговому обчисленні.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач, під час проходження служби в органах внутрішніх справ та в Національній поліції України, приймав участь в місіях ООН, а саме: з 07.03.2011 по 09.06.2013 (2 роки 3 повних місяці) – служба в місії ООН в Республіці Південний Судан у складі національного персоналу, що підтверджується розрахунком вислуги років для призначення пенсії від 26.04.2021 та не є спірним у даній справі, та з 31.05.2014 по 02.12.2015 (1 рік 6 повних місяців) – служба в місії ООН в Ліберії у складі національного персоналу, про що свідчать витяги з наказів Міністерства внутрішніх справ України від 04.06.2014 № 1014 о/с, від 17.03.2015 № 454 о/с, витяги з наказів Національної академії внутрішніх справ від 13.06.2014 № 87 о/с, від 27.03.2015 № 38 о/с, витяг з наказу Національної поліції України від 07.12.2015 № 247 о/с.
Таким чином, загальний період фактичного перебування позивача в місіях ООН становить 3 роки 9 повних місяців, а з урахуванням частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV з розрахунку один місяць служби за три місяці пільгова вислуга років становить 11 років 03 місяці.
Підпунктом 1 пункту 5 Постанови № 988 встановлено виплачувати надбавку за стаж служби в поліції в розмірах згідно з додатком 11. У свою чергу, додатком 11 Постанови № 988 передбачено, що розмір надбавки за стаж служби в поліції понад 25 років становить 50 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням.
Як встановлено судом першої інстанції з розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 26.04.2021, вислуга ОСОБА_1 в календарному обчисленні становить 17 років 07 місяців 03 дні, до якої включено періоди служби в місіях ООН в одинарному розмірі. Однак, з урахуванням положень частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV позивач додатково здобув ще 7 років 6 місяців вислуги, що разом з 17 років 07 місяців складає понад 25 років вислуги.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії ГУНП у Волинській області щодо відмови позивачу у зарахуванні періодів служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, до календарної вислуги років та стажу служби в поліції з розрахунку один місяць за три, є протиправними, оскільки вони порушують право позивача на соціальний захист, гарантоване Конституцією України, Законом № 613-XIV.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що частина друга статті 78 Закону № 580-VIII містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції, та не включає час проходження служби в міжнародній місії ООН, оскільки такий вид служби зараховується до стажу поліції в силу частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV, який є спеціальним у спірних правовідносинах та підлягає застосуванню.
Щодо доводів скаржника про наявність підстав для закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Судом першої інстанції встановлено, що у 2019 році ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУНП у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними щодо проведення розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 26.03.2019 та оформлення відповідних матеріалів для призначення пенсії за вислугу років, зобов`язання провести розрахунок вислуги років для призначення пенсії, застосувавши статтю 8 Закону № 613-XIV, на підставі якої у рядках “вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком” та “вислуга років для призначення пенсії” на 18.03.2016 вказати 24 роки 11 місяців 19 днів і більше, оформити всі необхідні документи на основі такого розрахунку та подати їх до ГУНП у Волинській області для призначення енсії за вислугу років відповідно до п. “а” статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262- XII (у редакції, чинній на час вступу на службу до органів внутрішніх справ та призначення на посаду – 15.08.1998) (справа №140/1753/19)
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі №140/1753/19 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13.05.2021, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі №140/1753/19 – скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії ГУНП у Волинській області щодо проведення ОСОБА_1 розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 26.03.2019 та оформлення відповідних матеріалів для призначення пенсії за вислугу років. Скасовано розрахунок ГУНП у Волинській області від 26.03.2019 щодо вислуги років для призначення ОСОБА_1 пенсії. Зобов`язано ГУНП у Волинській області провести розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , застосувавши статтю 8 Закону № 613-XIV до періодів перебування в довгострокових закордонних відрядженнях у складі національного персоналу миротворчих місій ООН у Судані, Південному Судані, Ліберії, на підставі якої в резолютивній частині розрахунку у рядках “вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком” та “вислуга років для призначення пенсії” на 18.03.2016 вказати 24 роки 11 місяців 19 днів або більше, врахувавши 50 днів вислуги за період з 07.11.2015 по 01.12.2015, застосувавши також постанову КМУ №393 до періодів вислуги ОСОБА_1 років у Державній службі боротьби з економічною злочинністю, на підставі якої в резолютивній частині розрахунку у рядках “вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком” та “вислуга років для призначення пенсії” на 18.03.2016 вказати 28 років 09 місяців 09 днів або більше, врахувавши 50 днів вислуги за період з 07.11.2015 по 01.12.2015, та оформити всі необхідні документи на основі такого розрахунку, подати їх до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п. “а” статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час вступу ОСОБА_1 на службу до органів внутрішніх справ та призначення на посаду – 15.08.1998).
Отже, у справі №140/1753/19 спір не є тотожним даному спору, оскільки він стосувався розрахунку вислуги років саме для призначення пенсії ОСОБА_1 , із застосуванням статті 8 Закону № 613-XIV до періодів перебування в довгострокових закордонних відрядженнях у складі національного персоналу миротворчих місій ООН у Судані, Південному Судані, Ліберії. Водночас у цій справі, що розглядається, спір стосується зарахування до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції вислугу років в кількості 7 років 6 місяців з урахуванням вимог частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України), сформовану за періоди з 07.03.2011 по 09.06.2013 та з 31.05.2014 по 02.12.2015.
Також судом першої інстанції встановлено, що у 2024 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, в якому просив визнати протиправними бездіяльність та подальші дії ГУНП у Волинській області щодо відмови у встановленні 50% надбавки за стаж служби у 28 років, що оформлено листом від 08.07.2024 №23112024, зобов`язати ГУНП у Волинській області встановити йому 50% надбавку за стаж служби у 28 років згідно з додатком 11 до Постанови №988 «шляхом внесення змін до відповідних наказів, оформити усі необхідні документи та направити їх до ГУ ПФУ у Волинській області для проведення перерахунку розміру пенсії за період з 19.03.2016 (справа №140/7377/24).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі №140/7377/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовлено повністю.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у справі №140/7377/24 та у цій справі предмет та підстави позову є відмінними, оскільки у справі №140/7377/24 підставами звернення позивача до суду фактично стали обставини, пов`язані з неналежним, на його думку, виконанням відповідачем судового рішення у справі № 140/1753/19 в частині оформлення всіх необхідних документів для призначення йому пенсії, при цьому у межах справи № 140/7377/24, на відміну від цієї справи, що розглядається, позивач не заявляв позовну вимогу про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції вислугу років в кількості 7 років 6 місяців з урахуванням вимог частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України), сформовану за періоди з 07.03.2011 по 09.06.2013 та з 31.05.2014 по 02.12.2015.
Отже, предмет і підстави позову у справах №140/1753/19, №140/7377/24 та у справі №140/12278/24, що розглядається, не є тотожними, що унеможливлює закриття судом провадження у справі №140/12278/24 на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, а тому доводи скаржника про закриття провадження у цій справі є необгрунтованими.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги належить задовольнити у спосіб шляхом визнання протиправними дій ГУНП у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до календарної вислуги років та стажу служби в поліції вислугу років згідно частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV, сформовану за періоди проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки за періоди 07.03.2011 по 09.06.2013 та з 31.05.2014 по 02.12.2015, з розрахунку один місяць за три місяці; зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції вислугу років в кількості 7 років 6 місяців з урахуванням вимог частини третьої статті 8 Закону № 613-XIV (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України), сформовану за періоди з 07.03.2011 по 09.06.2013 та з 31.05.2014 по 02.12.2015 та зобов`язання відповідача встановити ОСОБА_1 надбавку за стаж служби у понад 25 років у розмірі 50% згідно з додатком 11 до Постанови № 988 шляхом внесення змін до відповідних наказів, оформити усі необхідні документи та направити їх до ГУ ПФУ у Волинській області для проведення перерахунку його пенсії.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі № 140/12278/24 – без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська