ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 673/142/26
Провадження № 33/820/508/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. 
за участю секретаря судового засідання Жураківського В.А.
захисника Паламарчук Г.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Паламарчук Г.В. на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та 

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 08.02.2026, о 09.44.45 год. по дорозі Коричинці-Вовковинці 2 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VolkswagenTouran» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager Alkotest-6810». Результат огляду позитивний 2,45% проміле, тест номер 619. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому лікарському закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою суддіДеражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 року ОСОБА_1 визнанийвинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Паламарчук Г.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду зазначає, що 22.05.2026 року судом було проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної постанови. Повний текст постанови було складено 26.05.2026 року, проте в особистий кабінет підсистеми «Електронний суд» вказана постанова надійшла лише 27.05.2026 року. 
Вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений не уповноваженою особою, оскільки, як вбачається із відеозапису, один з поліцейських, який проводив огляд, взагалі не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання.
Зауважує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що згідно відеозапису, долученому до матеріалів справи, працівниками поліції не було встановлено особу водія ОСОБА_1 , не було перевірено жоден документ, який би посвідчував особу водія, особу ОСОБА_1 встановлено лише з його слів.
Зазначає, що твердження суду про те, що підписи ОСОБА_1 свідчать про його згоду з складеним щодо нього протоколом, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 є юридично необізнаною людиною та ставив підпис за вказівкою поліцейського. Крім того, у відповідній графі поліцейський сам писав, замість ОСОБА_1 , що пояснення надасть в суді. 
Посилається на те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що такийогляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння, як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Проте першочергово ОСОБА_1 заявлено, що в нього виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: дуже характерний запах від вас, почервоніння та тремтіння пальців рук.
Вказує, що згідно інструкції з експлуатації приладу «Drager «Alcotest 6810», за допомогою якого було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , для коректної роботи даний пристрій окрім щорічної повірки має проходити також калібрування один раз на 6 місяців. Проте, з роздруківки вбачається, що останнє калібрування даного приладу було здійснено понад 6 місяців тому, що може суттєво впливати на коректність роботи приладу.
Звертає увагу, що у роздруківці приладу «Drager «Alcotest 6810» зазначено, що температура повітря, за якої проводилось відповідне тестування складає +11 Со, однак, подія сталась 08 лютого 2026 року. Згідно відповіді на адвокатський запит з Хмельницького обласного центру з гідрометеорології від 03.03.2026 року вбачається, що температура повітря у проміжку часу з 8.00 до 11.00 год. ранку складала 4.6о -3.9о морозу, що свідчить про несправність приладу «Drager «Alcotest 6810». 
Зазначає, що до матеріалів судової справи працівниками поліції не долучено дозвільних документів на використання та копіювання відеозаписів, якими зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та події пов`язані із складанням відносно останнього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник Паламарчук Г.В.підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати постанову суддіДеражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 рокута закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин неприбуття не повідомив, за таких обставин його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП. 
Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.
Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно доприписів ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
04.06.2026 року захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Паламарчук Г.В. звернулася досуду з апеляційною скаргою на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 року,очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що 22.05.2026 року судом було проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної постанови. Повний текст постанови було складено 26.05.2026 року, в особистий кабінет підсистеми «Електронний суд» вказана постанова надійшла лише 27.05.2026 року. 
Враховуючи усталену практику Верховного Суду, що строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини судового рішення, у разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого судом рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення, апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, враховуючи, що такий пропуск не є значним, з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя, строк апеляційного оскарження постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 рокунеобхідно поновити.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У поданій апеляційній скарзі захисник оскаржує доведеність перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 08 лютого 2026 року через порушення поліцейськими порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею суду першої інстанції розглянуто повно та всебічно, відповідно до вимог статті 280 КУпАП.
У ході судового розгляду встановлено, що 08.02.2026, о 09 години 44 хвилини 45 секунд по дорозі Коричинці-Вовковинці 2 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VolkswagenTouran» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager Alkotest-6810». Результат огляду позитивний 2,45% проміле, тест номер 619. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому лікарському закладі водій відмовився.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1статті 130КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При цьому, ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом 08 лютого 2026 року не оскаржує. Більше того, він є зафіксованим на відеозаписі, долученому до матеріалів справи.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При визнанні ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції взяв до уваги наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586030 від 08.02.2026 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 1), результат тестування на алкоголь від 08.02.2026 року, здійснений за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 6810», відповідно до якого рівень алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становить 2,45 ‰ (а/с 3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд водія був проведений зі згоди ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlcotest 6810», у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, результат огляду на стан сп`яніння склав 2,45‰, з результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а/с 2); відеозаписами, згідно яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений поліцейськими, після чого у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на місці зупинки водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, з результатом 2,45‰, результат огляду не заперечував (а/с 8).
На переконання апеляційного суду, докази, які містяться у матеріалах справи та досліджені судом першої інстанції є належними, допустимими й достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для ухвалення рішення.
Відповідно до норм статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735), з наступними змінами, вбачається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до Інструкції № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
З відеозаписів, наданих правоохоронцями вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «VolkswagenTouran» д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції через порушення ПДР, а саме біля магазину починав рух без покажчика повороту, а також забруднений номерний знак. Під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» чи у закладі охорони здоров`я. 
Огляд ОСОБА_1 було проведено за його згодою на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest6810», результат якого склав 2,45 ‰ алкоголю. Результати водій не оспорював, погоджуючись на складання усіх необхідних актів та їх підписання. Акт огляду містять підпис ОСОБА_1 , який підтверджує, що з результатами огляду він погоджується, на пропозицію поліцейського пройти огляд у медичному закладі водій відмовився. 
З наданих матеріалів відеозапису вбачається, ОСОБА_3 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, огляд було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735. Внаслідок цього огляду ОСОБА_2 зафіксовано вміст алкоголю в об`ємі 2,45 ‰ проміле, при цьому на пропозицію поліцейського пройти огляду медичному закладі, якщо він не згоден з результатом огляду, ОСОБА_1 відмовився.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до діючого закону, водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом, при цьому огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я тільки у разі незгоди водія на проведення цього огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами.
Таким чином, згідно з дослідженими матеріалами справи та відеозаписами, проведений працівниками поліції огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння цілком відповідає чинним нормам законодавства. Доводи захисника, що огляд проводився з порушенням порядку огляду, є неспроможними.
Твердження захисника про використання неналежним чином повіреного приладу не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявне свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810», зав. № ARCD-0511, чинне до 20 березня 2026 року, а такождо 24 березня 2027 року, що підтверджує його справність та придатність до використання на момент проведення огляду (а/с 42).
Відповідно до п. 6 та п.3 розділу І та розділу ІІ Інструкції№ 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби). Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно вимог п.17 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VІІ, періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і він становить 1 (один) рік.
Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі DragerAlcotest, становить 1 (один) рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
З огляду на вищенаведене, посилання апелянта, що термін калібрування вказаного приладу складає півроку, не заслуговує на увагу.
Згідно матеріалів справи останнє калібрування газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810» зав. номер ARCD-0511 було проведено 20.03.2025 року, а огляд водія на стан алкогольного сп`яніння з його використанням проводився 08.02.2026 року, тобто огляд проведено до спливу річного терміну останнього градуювання (калібрування).
Перевіряючи твердження захисника про проведення огляду ОСОБА_1 несертифікованим технічним приладом, апеляційний суд виходить з положень п. 6 та п.3 розділу І та розділу ІІ Інструкції№ 1452/735, Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», згідно якого на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.
Медичний виріб «Drager«Alcotest 6810» був зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки.
Згідно з сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу «Drager «Alcotest 6810» становить один рік.
На запит суду за клопотанням захисника СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надано копію Декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, а саме газоаналізатора та мундштуків «DragerAlcotest 6810», копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки- газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810» зав. номер ARCD-0511,чинне до 20.03.2026, а також сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки газоаналізатора «DragerAlcotest 6810» (а/с 40-43). 
Згідно з наданими матеріалами, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки є чинним до 20 березня 2026 року. Також надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, дійсне до 24 березня 2027 року.
Отже, поліцейським правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 газоаналізатор «Drager «Alcotest 6810» зав. номер ARCD-0511та його показники є допустимими доказами.
Згідно з результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager«Alcotest 6810», в організмі останнього було виявлено алкоголь 2,45 ‰.
Відповідно до технічних характеристик приладу «Drager«Alcotest 6810», узятих з відкритих джерел інформації, межі вимірювань цього приладу становлять 0,00-5,00‰ (проміле); точність вимірювання в діапазоні 0,00-0,84‰ (проміле) ± 0,04 ‰; робоча температура від -5 до +50°C.
Згідно з чеком про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, температура повітря була +11,0°C.
Відтак, на переконання апеляційного суду, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння у 2,45 ‰, навіть із урахуванням допустимої похибки, свідчить про перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий не є в межах похибки, не може визнаватися малозначним порушенням, а тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, ОСОБА_3 у разі незгоди із результатом огляду на стан сп`яніння мав право пройти огляд у медичному закладі, що йому було запропоновано працівником поліції, однак він відмовився, таким чином, погодившись із цим результатом. 
Що стосується доводів захисника,що ОСОБА_1 є юридично необізнаною людиною та ставив підпис про згоду із складеним відносно нього протоколом та актом огляду за вказівкою поліцейського, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки водієві було забезпечено можливість ознайомитися зі змістом документів, наданих на підписання, після чого, ОСОБА_1 власноруч, на власний розсуд, поставив підпис. 
Доводи захисника, що до матеріалів судової справи працівниками поліції не долучено дозвільних документів на використання та копіювання відеозаписів, якими зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та події, пов`язані із складанням щодо останнього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП,незаслуговують на увагу.
Так згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 6 листопада 2015 року№ 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395, згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Поліцейським долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Відеозапис здійснено працівниками поліції на підставі п.1ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення. Вказаний відеозапис має високу інформативність, безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і береться судом до уваги, оскільки, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язокдолучення до протоколу дозвільних документів на використання та копіювання відеозаписів.
Доводи апеляційної скарги, у яких захисником зазначається про відмінність ознак алкогольного сп`яніння озвучених ОСОБА_1 та зазначених в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відхиляються апеляційним судом як неспроможні, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при наявності ознак такого сп`яніння, а за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд враховує, що стан алкогольного сп`яніння безпосередньо підтверджено результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, з позитивним результатом 2,45% проміле. Зазначені результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 будь-яким чином не спростовано, а тому заперечення наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння не має юридичного значення в межах даної справи.
Доводи захисника, що один з поліцейських не представився, а також те, що неналежним чином відбулось встановлення особи ОСОБА_1 , ніяким чином не вплинуло на встановлення обставин справи та не призвело до істотних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки захисником не спростовується, що на відео зафіксовано саме ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та саме стосовно нього складено протокол.
Відсутні підстави вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений не уповноваженою особою через вказані обставини,оскільки у протоколі зазначені посада, спеціальне звання та ПІБ поліцейського, який склав протокол,  ОСОБА_1 ознайомився із складеними щодо нього документами, в тому числі і протоколом, підписав їх та отримав копію.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, щоОСОБА_1  не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а також про оскарження ним таких дій у встановленому законом порядку.
Отже, виходячи з досліджених у своїй сукупності доказів, зібраних у цій справі, які є узгодженими між собою та відповідають критеріям належності й допустимості доказів, а також керуючись принципом «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011року), вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є доведеною.
Доводи апелянта, що всі зібрані докази по справі є недопустимими, оскільки отримані внаслідок порушення працівниками поліції процедури та порядку огляду на стан сп`яніння та складені процесуальні документи щодо ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Паламарчук Г.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 року,оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Паламарчук Г.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Паламарчук Г.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя