Справа № 216/3158/26
провадження 2/216/3200/26

РІШЕННЯ
іменем України

19 червня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Маланюка О.Я.
за участю секретаря судового засідання Агурейчевої А.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ТОВ "Фінпром Маркет" звернувся до суду із позовом, до відповідачки, в якому просить стягнути з останньої на користь позивача: заборгованість за кредитним договором №71318462, та за кредитним договором № 6741387 у розмірі 18135,50 грн.; 2662,40 грн - сплаченого судового збору та 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.08.2025р. та 26.09.2025р. між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", право вимоги від якого 25.02.2026 на підставі договору факторингу №25/02/26 перейшло до позивача ТОВ "Фінпром Маркет", та відповідачкою було укладено кредитний договір №71318462 та № 6741387 за якими відповідачка отримала в кредит грошові кошти, відповідачка належним чином свої кредитні зобов`язання не виконала, у неї утворилась заборгованість, у розмірі 18135,50грн.
У судове засідання представник позивача ТОВ "Фінпром Маркет" не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, зазначивши про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не явилася, хоча про місце, дату і час розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку, в т.ч. шляхом надсилання поштовим відправленням судової повістки за місцем реєстрації, СМС повідомлення на номер мобільного телефону та у застосунок «Viber», а також на електронну пошту. Будь-яких заяв, клопотань чи відзиву на позов не подала.
Представник відповідача ознайомився з матеріалами справи відзиву на позов не пордав, однак в судове засідання 19.06.2026 року подав заяву в якій зазначив про невірність суми боргу нарахованої до стягнення з відповідача, крім того вважає, що позивач ТОВ "Укр кредит фінанс" не є належним стягувачем по справі. У зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні позову. В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися.
Принагідно суд зазначає, що позивачем по справі виступає не ТОВ "Укр кредит фінанс" а ТОВ "Фінпром Маркет".
24 квітня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано докази за клопотанням позивача.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, наявність спору та невиконання зобов`язань відповідачкою по двох кредитних договорах:
1) 30.08.2025 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71318462 який підписаний відповідачкою електронним підписом, на таких умовах: сума кредиту – 4000,00 грн. (п. 2.2.1.); строк кредитування - 30 днів (п. 2.2.2.); денна процентна ставка - 0,5% (п. 2.2.3.). Договір позичальником підписано одноразовим ідентифікатором 17333.
Додатковою угодою № 15801167 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71318462 від 30.08.2025 що укладена 17.09.2025 року сторони погодили змінити строк кредитування на 49 днів, змінити денну процентну ставку на 1 %. Додаткову угоду позичальником підписано одноразовим ідентифікатором 57716.
Додатковою угодою № 15988487 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71318462 від 30.08.2025 що укладена 15.10.2025 року сторони погодили змінити строк кредитування на 77 днів. Додаткову угоду позичальником підписано одноразовим ідентифікатором 22273.
Відповідно до листа ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000043751 від 04.03.2026р. надано відповідь про успішний переказ на карту НОМЕР_1 30.08.2025 року в сумі 4000,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, від 03.03.2026 року, розмір такої становить 12580,00 грн., яка складається із: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 360,00 грн - заборгованість за відсотками; 380,00 грн - заборгованість за комісією, 7840,00 грн. – заборгованість за пенею/неустойкою.

2) 26.09.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії (надійний) № 6741387 який підписаний відповідачкою електронним підписом, на таких умовах: сума кредиту – 1500,00 грн. (п. 2.2.1.); строк кредитування - 360 днів (п. 2.2.2.); денна процентна ставка - 0,95% (п. 2.2.8.). Договір позичальником підписано одноразовим ідентифікатором 832783.
Відповідно до листа ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000043013 від 04.03.2026р. надано відповідь про успішний переказ на карту НОМЕР_2 26.09.2025 року в сумі 1500,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, від 27.02.2026 року, розмір такої становить 5555,50 грн., яка складається із: 1500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1296,75 грн. - заборгованість за відсотками; 258,75 грн. - заборгованість за комісією, 2500,00 грн. – заборгованість за пенею/неустойкою.

Згідно із договором факторингу №25/02/26 від 25.02.2026, право вимоги за цим кредитним договором перейшло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «Фінпром Маркет».
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань перед позивачем ТОВ "Фінпром Маркет" за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.
Первісним кредитором належним чином виконано свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти в розмірі 4000,00 та 1500,00грн.
Перерахування коштів за кредитним договором було здійснено безготівково, шляхом переказу на платіжні картки відповідачки.
Натомість, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.
Враховуючи те, що відповідачка, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяла на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд доходить висновку, що з останньої на користь позивача слід стягнути 4000,00 та 1500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 360,00 та 1296,00грн. заборгованості за нарахованими відсотками за вищенаведеними кредитними договорами.
При цьому, що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача суми комісії в розмірі 380 та 258,75 грн. та пені в розмірі 7840 та 2500 грн., суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне управління кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.1 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредиту без конкретного переліку які саме послуги надаються є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».»
В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за управління кредиту.
Ураховуючи, що фінансова установа не зазначила та не надала доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення щодо встановлення комісії є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Таким чином вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією задоволенню не підлягає.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи те, що нарахування пені відбулось за період після 24.02.2022, а тому, згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідачка звільняється від сплати нарахованої пені.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією, а тому, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (позов задоволено на 39,46%), то з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача ТОВ "Фінпром Маркет" слід стягнути 1050,38 грн. сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 4 500 грн надано: договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю.О. надає позивачу ТОВ "Фінпром Маркет" правничу допомогу; витяг з акта №10ФП, в якому визначено перелік наданих послуг та їх вартість на загальну суму 4500 грн.
Водночас, з огляду на те, що позов задоволено частково, а саме на 39,46%, із врахуванням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1775,70 грн. витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, ст. 509, 526, 536, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 279, 280, 282-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором кредиту № 71318462 від 30.08.2025р. у розмірі 4360,00грн. (чотири тисячі триста шістдесят гривень), з яких 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 360,00 грн. - заборгованість за відсотками.
за договором кредиту № 6741387 від 26.09.2025р. у розмірі 2796,75грн. (дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 75 коп.), з яких 1500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1296,75 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 1050,38 грн. (одну тисячу п`ятдесят гривень 38 коп.) судового збору, 1775,70 грн. (одну тисячу сімсот сімдесят п`ять гривень 70 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, адреса: вул. Садова, 31/33 м. Ірпінь, Київська обл. 08205;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення складено та підписано 19 червня 2026 року.

Суддя          О.Я.МАЛАНЮК