КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа: № 752/20780/24 Головуючий у суді першої інстанції: Бондаренко Г.В.
Провадження № 33/824/1410/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Балацька Г.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про 
адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,
захисника, - адвоката Іванюка Р.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іванюка Р.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1.000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що ОСОБА_1 02.09.2024 року о 04 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Бродівській, керував транспортним засобом "Toyota" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки, за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,59‰, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник Іванюк Р.В. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2025 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог, вважає, що постанова суду є необгрунтованою та незаконною, підлягає скасуванню на підставі ст. 294 КУпАП, а саме через неврахування всіх обставин, що мають значення для справи, не дослідження всіх доказів, судом не було забезпечено виклик у судове засідання свідка, що зазначений у поясненнях сторони захисту, суд не належно дослідив відеозапис з нагрудного реєстратора працівника поліції, а також, що при винесенні оскаржуваного рішення мало місце неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Зауважує, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 в означений день був водієм та саме він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 
Пояснює, що 02.09.2024 ОСОБА_1 разом зі своїм родичем їхали додому в м. Обухів Київської області у автомобілі "Toyota" д.н.з. НОМЕР_1 . За кермом автомобіля перебував родич ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Повертаючись додому, ОСОБА_1 та родич захотіли в туалет, крім того пролунав знак повітряної тривоги та вони зупинились обабіч проїжджої частини на вулиці Бродівській у м. Києві. ОСОБА_2 зупинив автомобіль обабіч дороги, вимкнув двигун та вони пішли в туалет.
Коли вони повертались до свого автомобіля, "Toyota" НОМЕР_1 , то помітили, що до них наближаються представники патрульної поліції в м. Києві і вимагали надати для перевірки документи на автомобіль "Toyota" д.н.з. НОМЕР_1 , а також документи на право керування автомобільним транспортом, а пізніше працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча він автомобілем не керував, автомобіль стояв із вимкнутим двигуном. 
Виходячи з аналізу зазначених вище норм, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, може бути притягнуто лише особу, яка керувала транспортним засобом. Однак доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" матеріали справи не містять, а відтак у даному випадку особа не є водієм, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення.
Також вбачається, що в порушення вимог статті 266 КУпАП акту відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом матеріали справи не містять. 
Окрім того, з даних відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається, що працівники поліції не роз`яснюють ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та не повідомляють йому будь-яких виявлених ознак алкогольного сп`яніння, пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. 
З відеозапису не встановлено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, оскільки з відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції взагалі не з`ясовували хто конкретно керував транспортним засобом. Крім того, матеріали даної справи не містять доказів того, що працівники патрульної поліції зупинили ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом або перебування його за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння чи з явними ознаками такого, так як автомобіль стояв припаркований.
З відеозапису бодікамер поліцейського, що міститься в матеріалах справи дійсно вбачається, що ОСОБА_1 перебуває біля автомобіля, що працівники поліції підходять до транспортного засобу, який не заведений та стоїть припаркований по вул. Бродівська.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Іванюка Р.В. та ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови Голосіївського районного суду Київської області від 10.01.2025, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, переглянувши диск з відеозаписом досліджуваних подій, слід дійти наступних висновків.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення, що визнані судом доведеними в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, з урахуванням позиції сторони захисту в суді апеляційної інстанції, - на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про дорожній рух? (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 121443 від 02.09.2024 про те, що в зазначений день о 04 год. 35 хв., в м. Києві, по вул. Бродівська ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Toyota Corolla" д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння.
Огляд проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу "DRAGER ALCOTEST 7510", ARLM 0284, принтер ARLK 0068, тест 928, результат погляду позитивний - 1,59‰.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме: - поліцейським взводу № 2 роти № 6 батальйону № 1 полку № 1 УПП в м. Києві старшим лейтенантом Торгонським Є.В.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Іванюк Р.В. підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, наголосивши на тому, що матеріали справи не містять доказів керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

З наявного у матеріалах справи відеозапису подій, зафіксованих на нагрудну камеру, вбачається, що на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора "DRAGER ALCOTEST 7510", на запитання чи вживав він алкоголь ОСОБА_1 відповів, що випив пиво 3-4 години тому. Після неодноразових спроб ОСОБА_1 задути повітря, в нього вийшло, пристрій показав результат -1,59‰.
Після чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, на відеозаписах видно, що розпочалась повітряна тривога.
Також видно як працівник поліції просить ОСОБА_1 підписати протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно останнього та в чеку від Драгера, на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 власноручно підписав протокол, в поясненнях написав "Згоден", а також підписав чек Драгера, тобто не маючи претензій до проведеного огляду та його результату.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено інспекторами патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за допомогою наявних технічних засобів.

Зафіксовані відеозаписами обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не можуть бути визнані належним та допустимим доказом.

Порушень вимог ст. 266 КУпАП, які б могли слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - не вбачається.

Варто також зазначити. що під час усього відеозапису ОСОБА_1 жодного разу не вказав, що він не є водієм, або не керував транспортним засобом, в поясненнях в складеному відносно нього протоколі написав "Згоден", жодних пояснень з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом протокол не містить.

За таких обставин, доводи ОСОБА_1 та його захисника Іванюка Р.В. в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тому він не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є голослівними та спростовуються сукупністю вищенаведених доказів у справі, а тому не заслуговують на увагу.

При цьому, варто зазначити, що згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими Міністерством охорони здоров?я України і Міністерством внутрішній справ України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено інспекторами патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за допомогою наявних технічних засобів.
Зафіксовані відеозаписами обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, працівник поліції, враховуючи процесуальну поведінку водія транспортного засобу та наявність підозри в тому, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння і не може бути допущений до керування транспортним засобом без проходження відповідного огляду, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За наведеним, в сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вкотре законодавством України посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що покладає на водіїв і додаткові зобов`язання під час дії воєнного стану, введеногоз 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного станув Україні", що набравчинності одночасно з набраннямчинності Закону України "Прозатвердження Указу Президента "Провведення воєнного стану вУкраїні" № 2102-ІХ від24.02.2022, з подальшим його продовженням.

Притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - не встановлено.

За підсумками вищевикладеного, апеляційна скарга захисника Іванюка Р.В. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Іванюка Р.В. залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька