УХВАЛА

18 травня 2026 року 
м. Київ 
справа № 580/3795/25
адміністративне провадження № К/990/18951/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 в частині задоволення позовних вимог у справі № 580/3795/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
УСТАНОВИВ
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 №19942/23-00-07-01-01, яким до ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» застосовано штраф згідно ст. 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України у сумі 12220,17 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 №19940/23-00-07-01-01, яким до ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 736135,00 грн та застосовано штрафну санкцію у сумі 176232,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 №19938/23-00-07-01-01, яким ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 21 492,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 року №19936/23-00-07-01-01, яким збільшено ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» суму грошового зобов`язання з податку на прибуток і сумі 1628380,00 грн та застосовано суму штрафу в сумі 322778,00 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року позов задоволено повністю. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задоволено частково. Скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПН» №19942/23-00-07-01-01 від 25.12.2024.
Ухвалено в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПН» №19942/23-00-07-01-01 від 25.12.2024 відмовлено повністю.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року залишено без змін.
До Верховного Суду 27.04.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 в частині задоволення позовних вимог у справі № 580/3795/25.
Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункти 1, 4 частини 4 статті 328 КАС України з посиланням на невірне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме: ст. 198 Податкового кодексу України, ст.ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09.06.2021 у справі № 560/3868/19 щодо застосування ст. 198 Податкового кодексу України, ст.ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також скаржник зазначив про не дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливлює встановлення фактичних обставин та є порушенням вимог ст. 242 КАС України.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд зазначає, що відповідно пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1, частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку суду, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
До того ж, у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Повертаючись до зазначеної скаржником підстави касаційного оскарження, колегія суддів звертає увагу, що апеляційний суд задовольняючи частково апеляційну скаргу, керувався тим, що за наявності здійснення господарських операцій з придбання товарів, на підставі зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних та на дату отримання товару, позивач отримав законне право на віднесення сум ПДВ, сплачених (нарахованих) у ціні придбання товарів до податкового кредиту, за рахунок якого має право зменшувати податкові зобов`язання з ПДВ, врахувавши висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12 червня 2018 року у справі № 826/16272/13-а, від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17, вказавши, що доводи контролюючого органу про податкову інформацію, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» по ланцюгах постачання, як критерій оцінки реальності господарських операцій, не може свідчити про нереальність вказаних господарських операцій.
Також апеляційний суд, посилаючись на постанову Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/11879/13-а зазначив, що норми податкового законодавства не ставлять в залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Апеляційний суд також зазначив, що наданими до матеріалів справи письмовими доказами та первинними документами підтверджено, що господарські відносини між ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» та його контрагентами мали реальний характер, придбані послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та були належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності.
При цьому скаржником не наведено підстав щодо помилковості врахування судом апеляційної інстанції таких правових позицій Верховного Суду, або необхідності відступу від такої практики Верховного Суду чи спростування подібності правовідносин у справах; як і не спростовано правильність висновків суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга лише містить посилання на необхідність врахування інших правових позиції Верховного Суду та зводиться до незгоди з наданою судом правовою оцінкою доказів у справі і їх переоцінки, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження, враховуючи водночас межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 КАС України.
Суд звертає увагу, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Крім того, скаржник зазначає про не дослідження зібраних у справі доказів, однак у такій касаційній скарзі скаржником не конкретизовано, які саме докази, не досліджені судом апеляційної інстанції, не дослідження яких слугували б підставою для направлення справи на новий розгляд.
У прохальній частині скаржник також не конкретизує, до якої саме інстанції (першої чи другої) він просить направити справу на новий розгляд.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина 3 статті 334 КАС України).
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 в частині задоволення позовних вимог у справі № 580/3795/25 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.
Cуддя І.А. Васильєва