Справа № 686/3228/26
Провадження № 2/686/4889/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

29.06.2026 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Стефанишина С.Л.,
за участю секретаря судового засідання – Мороза А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2026 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 103452,86 грн. за кредитним договором від 12.05.2025 року, яка складається з наступного: 85849,70 грн. – прострочений борг, 17603,16 грн. – прострочені проценти, а також судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 3328,00 грн.
В обґрунтування наведених вимог зазначив, що 12.05.2025 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № М75.34606.011855489, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 100000 грн. зі сплатою 69,99% річних.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачеві для користування кредитну картку із відкриттям кредитного рахунку та наданням доступу до кредитного ліміту.
Проте, ОСОБА_1 своєчасно не надавала позивачу грошові кошти для погашення заборгованості у зв`язку із чим станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 103452,86 грн., яка складається з наступного: 85849,70 грн. – прострочений борг, 17603,16 грн. – прострочені проценти. 
Тому, позивач змушений звертатися до суду вимогою про погашення відповідачем наявної заборгованості.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.02.2026 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомила. 
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.05.2025 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 підписано кредитний договір №М75.34606.011855489.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (ОТР-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача, про що свідчать умови кредитного договору, реквізити сторін. 
Згідно з умовами цього кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 100000,00 грн. зі сплатою 69,99 % річних строком на 18 місяців, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Ідея Банк», відкритому згідно кредитного договору позивачем виконано зобов`язання за Договором та надано грошові кошти. Проте, відповідач не повернула кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість, що відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 07.01.2026 р. складає у загальному розмірі 103452,86 грн., яка складається з наступного: 85849,70 грн. – прострочений борг, 17603,16 грн. – прострочені проценти. 
З метою досудового врегулювання спору АТ «Ідея Банк» на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань та повернення боргу. Разом з тим, вказана вимога позивача залишена відповідачем без відповіді, а утворена заборгованість за кредитним договором № М75.34606.011855489 – не погашена.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Як вбачається з наданої позивачем виписки з карткового рахунку відповідача, вона користувалася картковим рахунком, здійснювала з нього платежі. Рух коштів по картці відповідача свідчить про те, що він була обізнаною про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у вільному доступі.
Отже, надана позивачем виписка про рух коштів по картці підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також розмір заборгованості за кредитом.
ОСОБА_1 розмір наявної у неї заборгованості жодним чином не спростовувала, та не надала суду свої контррозрахунки. Окрім того, здійснювала часткове погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.
З урахуванням вище викладеного, оскільки позивач дійсно надав відповідачеві кошти за кредитним договором, і утворена заборгованість не була своєчасно погашена відповідачем, суд вважає, що заборгованість за кредитним договором № М75.34606.011855489 від 12.05.2025 року в загальному розмірі 103452,86 грн., яка складається з 85849,70 грн. – прострочений борг, 17603,16 грн. – прострочені проценти, слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Окрім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3328,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 611, 625, 633, 634, 1046, 1047, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 76, 81, 247, 258, 264, 265, 280-281 ЦПК України, суд, -
постановив:
Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за кредитним договором № М75.34606.011855489 від 12.05.2025 року у розмірі 103452,86 грн. та судовий збір в розмірі 3328,00 грн., а всього стягнути – 106780,86 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 29.06.2026 року.

Суддя Сергій Стефанишин