П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/17926/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шувалова Т.О. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
08 червня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я за період з 17.09.2024 по 07.10.2024.
Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я за період з 17.09.2024 по 07.10.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково ототожнив стаціонарне лікування із медичною реабілітацією в стаціонарних умовах, тоді як положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та Порядку і умов виплати поліцейським додаткової винагороди, затверджених наказом МВС України від 28 листопада 2022 року №775, передбачають виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, виключно за період перебування поліцейського на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням. 
Апелянт вказує, що у період з 17 вересня 2024 року по 07 жовтня 2024 року позивач не перебував на стаціонарному лікуванні, а проходив медичну реабілітацію, яка за своїм змістом та правовим регулюванням не є тотожною стаціонарному лікуванню. У зв`язку з цим відповідач вважає, що правові підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн за вказаний період були відсутні, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить військову службу у відповідача, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданому 04.10.2015 Управлінням МВС у Житомирській області.
Згідно з первинною медичною карткою №15963 форми №100, виданою Зведеним медичним загоном Державної прикордонної служби України, позивач, беручи участь бойових діях у м. Торецьк 22.06.2024 отримав вогнепальне поранення, діагноз: Цефалгічний с – м, суб`єктивний шум у вухах, Тинітус. Евакуйований у ВМГ лікарні.
Як наслідок, з 23.06.2024 року по 30.06.2024 року включно перебував на стаціонарному лікування у ЗМЗ НГУ, із діагнозом: внаслідок травми 22.06.2024 року, Цефалгічний синдром, суб?єктивний шум у вухах.
З 02.07.2024 по 05.07.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в госпітальній групі ЗМЗ НГУ, діагноз: посттравматична енцефалопатія з цефалгіями, вестибуло - атактичним синдромом.
З 05.07.2024 по 17.07.2024 позивач перебував перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» з діагнозом: Мінно-вибухова травма - МВТ від 22.06.2024 року: Струс головного мозку. Післятравматична енцефалопатія, посткомоционний синдром з вегетативною недостатністю, цефалгіями, вираженим астенічним синдромом.
З 01.08.2024 по 15.08.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» з діагнозом: S06.00 - Стан після МВТ 22.06.2024 року, ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, астено-невротичного синдромів.
З 16.08.2024 по 26.08.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» з діагнозом: S06.00 - Стан після МВТ 22.06.2024 року, 3ЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, астено-невротичного синдромів.
З 27.08.2024 по 16.09.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» з діагнозом: T90.5 - Стан після МВТ 22.06.2024 року, ЗЧМ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, астено-невротичного синдромів.
з 17.09.2024 по 07.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Медичному реабілітаційному центрі «Пуща – Водиця» МВС України з діагнозом: стан після МВТ 22.06.2024 року, ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, астено-невротичного синдромів.
З 08.10.2024 по 17.10.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ГВВ» ЖОР центр неврологічної допомоги та психологічної реабілітації учасників АТО з діагнозом: енцефалопатія І змішаного генезу (дисциркуляторна та посттравматична ЧМТ 22.06.2024 року, астено-цефалгічний синдром, вегето-судинна нестійкість, вестибуло-атактичні, лікворо-динамічні розлади.
З 18.10.2024 по 29.10.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ГВВ» ЖОР кардіологічне відділення з діагнозом: Міокардіодистрофія змішаного генеза. СН І ст. Енцефалопатія І змішаного генезу (дисциркуляторна та посттравматична ЧМТ 22.06.2024р.) астено-цефалгічний синдром,вегето-судиннанестійкість, вестибуло-атактичні, лікворо-динамічні розлади.
З 30.10.2024 по 11.11.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ГВВ» ЖОР Гастроентерологічне відділення з діагнозом: Хронічний панкреатит, ст.загострення, помірної степені важкості з больовим та диспепсичним синдромом. Виразкова хвороба, ст.н/ремісії. Наслідки МВТ (22.06.2024р.),3ЧМТ, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного, астено - невротичного синдромів. Розповсюджений остеохондроз шийного, грудного, попереково - крижового відділу, ст. загострення, протрузії м/х дисків СЗ-С4, СS-С6, С7 - Th2, екструзія в сегменті LA-L5, больовий, м?язово-тонічний.
З 12.11.2024 по 28.11.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна районна лікарня Бердичівського району» терапевтичне відділення з діагнозом: Енцефалопатія І змішаного генезу (дисциркуляторна та посттравматична ЧМТ 22.06.2024 р.) астено-цефагічний синдром, вегето-судинна нестійкість, вестибуло-атактичні, лікворо-динамічні розлади. Остеохондроз розповсюджений хребта з переважним ураженням поперекового відділу,протрузії міжхребцевих дисків СЗ-С4, С5-с6, C7-Th2, екструзія міжхребцевого диску L4-L5 з каудальною міграцією на 4 мм, радикулопатія S1 корінця праворуч. Гемангіома тіла хребця L3 (4мм). Міокардіодістрофія змішаного генеза СН І ст.
19.03.2025 позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому повідомив, що знаходився на лікуванні внаслідок отриманого поранення з 23.06.2024 по 28.11.2024, та за період з 22.06.2024 по 16.09.2024 включно отримав додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн на місяць за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в повному обсязі. Просив виплатити додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн в повному обсязі за період проходження лікування з 17.09.2024 по 28.11.2024.
Із листа Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 29.04.2025 №5692-2025, наданому відповідачем до відзиву вбачається, що за результатами розгляду рапорту позивача від 19.03.2025 повідомлено, що нарахування та виплата додаткової грошової винагороди до 100 000,00 грн за період стаціонарного лікування внаслідок отриманого поранення за період з 05.10.2024 по 28.11.2024 буде здійснено у травні 2025 року.
Як убачається із довідки про здійснення розрахунків із ОСОБА_1 , наданої відповідачем до відзиву, за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 позивачу виплачено додаткову грошову винагороду згідно Постанови КМУ № 168 до 100 000 грн у розмірі 53 333,28 грн, за період з 01.10.2024 по 30.10.2024 відповідна доплата відсутня.
Як слідує з розрахункового листа ОСОБА_1 за спірний період, у вересні 2024, жовтні 2024 та листопаді 2024 року позивачу виплачено додаткову винагороду згідно Постанови КМУ № 168 до 100 000 грн у розмірі 4 666,62 грн за 14 днів та 53 333,28 грн за 16 днів та у розмірі 2 258,06 грн за 7 днів. Із наданих відповідачем у відзиві пояснень вбачається, що відкорегований розрахунок із позивачем був здійснений за кожен день перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 08.10.2024 по 28.11.2024.
Відповідно до виписки з банкового рахунку позивача, 21.05.2025 зараховано на картковий рахунок 145 993,42 грн, призначення платежу: Зарплата. ДПОП ОШБ ЛЮТЬ. Коментар: Додаткова винагорода.
З огляду на те, що позивач у період часу з 17.09.2024 по 07.10.2024 не перебував на стаціонарному лікуванні, а проходив медичну реабілітацію, відповідачем не нараховано та не виплачено позивачу додаткову грошову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Будучи не згодним із ненарахуванням та невиплатою за період з 17.09.2024 по 07.10.2024 додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
Згідно із пунктом четвертим частини десятої статті 62 Закону №580-VІІІ поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону №580-VІІІ поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктами третім, четвертим розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МСВ України від 06 квітня 2016 року №260 (далі - Порядок №260) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.
За приписами пунктів шостого, сьомого розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.
Таким чином, до складових грошового забезпечення осіб поліцейських відносяться, зокрема, щомісячні доплати.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який триває й на теперішній час.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пунктів 1-2 Постанови №168 встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно з пунктами 2-1, 3 постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №775 від 28 листопада 2022 року затверджено Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Підпунктом 1 пункту 4 зазначеного Порядку передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються поліцейські, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із участю в бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до пункту 7 Порядку виплата додаткової винагороди поліцейським здійснюється на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду, а керівникам органів (підрозділів) поліції, заступникам Голови Національної поліції України - на підставі наказу Голови Національної поліції України або особи, яка виконує його обов`язки. Виплата додаткової винагороди Голові Національної поліції України здійснюється на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом 9 Порядку передбачено, що для підготовки наказів про виплату додаткової винагороди поліцейським керівники структурних підрозділів або відокремлених підрозділів органів (підрозділів) поліції надають до підрозділу кадрового забезпечення органів (підрозділів) поліції розрахунок винагороди за час безпосередньої участі в бойових діях та заходах, час проходження служби поліцейських за формою, наведеною в додатку до цього Порядку та умов (далі - розрахунок винагороди).
Згідно з пунктом 3 Порядку видання наказу про виплату додаткової винагороди поліцейським здійснюється протягом поточного розрахункового місяця за попередній. У разі надходження всіх необхідних документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку та умов, у більш пізній період, видання наказу про виплату додаткової винагороди поліцейським здійснюється протягом поточного розрахункового місяця.
Розмір додаткової винагороди 30 000 гривень та додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, за 1 календарний день визначається шляхом ділення максимального розміру (30 000 або 100 000 гривень) на кількість календарних днів у відповідному календарному місяці та встановлюється у відповідний день залежно від наявності обставин, передбачених пунктом 2 цього Порядку та умов, з урахуванням пункту 14 цього Порядку та умов.
Пунктом 14 Порядку передбачено, що додаткова винагорода не виплачується за умов, якщо поліцейські: 1) перебувають під домашнім арештом, узяті під варту - за час перебування під домашнім арештом чи під вартою; 2) перебувають у відпустках - за час перебування у відпустках; 3) відсторонені від виконання службових обов`язків (посади) відповідно до Дисциплінарного статуту, відсторонені від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України- з дня відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), відсторонення від посади до закінчення застосування таких заходів; 4) перебувають у службовому відрядженні за кордоном (крім поліцейських, які забезпечують отримання, перевезення чи супроводження небезпечних вантажів, гуманітарної допомоги, міжнародної технічної допомоги, організацію закупівель чи виконання умов договорів (контрактів), удосконалюють чи отримують необхідні знання та навички для виконання обов`язків під час дії воєнного стану) - за час перебування у службовому відрядженні; 5) відсутні на службі (за місцем дислокації) органу (підрозділу) поліції без поважних причин - за час відсутності на службі без поважних причин; 6) звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність (крім випадків, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку та умов, а також крім поліцейських, які направлені за рішенням лікарсько-консультативної комісії для отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги або які направлені згідно із законодавством для лікування за кордон, або які перебувають на амбулаторному лікуванні внаслідок обставин, визначених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку та умов),- з дня звільнення від виконання службових обов`язків; 7) проходять первинну професійну підготовку (крім тих, які здійснюють професійну підготовку без відриву від служби),- з дня направлення на первинну професійну підготовку; 8) добровільно здалися в полон - із дня добровільної здачі в полон; 9) відряджені до державних органів, установ та організацій, крім тих, які залучаються в установленому порядку до безпосереднього виконання повноважень поліції; 10) є здобувачами освіти денної форми навчання закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, крім тих, які залучаються в установленому порядку до виконання повноважень поліції.
Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення таких умов, які необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, зокрема: перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), та саме щодо поліцейського отримання поранення, пов`язаного із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. До часу перебування на лікуванні включається також час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не заперечується факт отримання позивачем поранення 22.06.2024.
Окрім того, розрахунковими листами та випискою із карткового рахунку позивача підтверджується проведення відповідачем нарахувань та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період стаціонарного лікування внаслідок отриманого поранення.
Так, у спірний період з 17.09.2024 по 07.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Медичному реабілітаційному центрі «Пуща – Водиця» МВС України з діагнозом: стан після МВТ 22.06.2024 року, ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, астено-невротичного синдромів. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням попереково-крижового відділу хребта, стадія загострення, протрузії м/х дисків С3-С4, С5-С6,С7-Th2, екструзія в сегменті L4-L5, больовий, м`язево-тонічний синдроми, що підтверджується випискою із картки стаціонарного хворого №1414/241495.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково ототожнено стаціонарне лікування та реабілітаційне лікування в стаціонарних умовах.
Як зазначено вище, відповідно до абзаців третього, четвертого підпункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень включаються, зокрема, поліцейські, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним з участю у бойових діях або заходах, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого.
Аналогічні положення містяться у підпункті 1 пункту 4 Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди, затверджених наказом МВС України від 28.11.2022 №775.
Зі змісту наведених норм убачається, що законодавець пов`язав право на отримання додаткової винагороди не з конкретним видом медичної допомоги, яка надається особі після отримання поранення, а з фактом перебування особи на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, отриманим під час участі у бойових діях або заходах.
При цьому ні Постанова №168, ні Порядок №775 не містять положень, відповідно до яких стаціонарна реабілітаційна допомога виключається з поняття стаціонарного лікування або не породжує права на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.
Посилання апелянта на те, що реабілітація та лікування є різними правовими категоріями, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Так, відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801ХII (далі - Закон № 2801ХII):
- послуга з медичного обслуговування населення (медична послуга) - послуга, у тому числі реабілітаційна, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом або фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована та одержала в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та оплачується її замовником. Замовником послуги з медичного обслуговування населення можуть бути держава, відповідні органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи, у тому числі пацієнт;
- реабілітаційна допомога у сфері охорони здоров`я (далі - реабілітаційна допомога) - діяльність фахівців з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію функціонування осіб, які зазнають або можуть зазнати обмеження повсякденного функціонування у їхньому середовищі;
- реабілітаційна послуга - послуга, що надається пацієнту реабілітаційним закладом, реабілітаційною установою, закладом охорони здоров`я, соціального захисту або іншим суб`єктом господарювання, які мають право надавати реабілітаційну допомогу згідно із законодавством, та оплачується її замовником. Замовником реабілітаційної послуги можуть бути держава, орган місцевого самоврядування, юридична або фізична особа, у тому числі пацієнт;
- реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем;
- загальний заклад охорони здоров`я - багатопрофільний лікарняний заклад, що надає медичну та реабілітаційну допомогу населенню територіальної громади або декількох громад та забезпечує базові напрями стаціонарної медичної допомоги відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, стабілізацію стану пацієнта та його маршрутизацію до кластерних та надкластерних закладів охорони здоров`я.
Вищенаведене дає підстави для висновку, що реабілітаційний центр є закладом охорони здоров`я.
Відповідно до статті 8 Закону № 2801ХII держава визнає право кожного громадянина на отримання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги. Порядок надання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги встановлюється законодавством.
Згідно з частиною 8 статті 33 Закону № 2801ХII за медичними показаннями одночасно з наданням медичної допомоги пацієнту надається реабілітаційна допомога у встановленому законодавством порядку.
Правові, організаційні та економічні засади проведення реабілітації особи з обмеженнями повсякденного функціонування у сфері охорони здоров`я з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування у її середовищі передбачені Законом України «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я» від 03.12.2020 № 1053-IX (далі – Закон №1053-ІХ).
Згідно з частиною 1 статті 20 Закону № 1053-IX реабілітація у сфері охорони здоров`я - це комплекс заходів, що здійснюють фахівці з реабілітації, які працюють в реабілітаційних закладах, відділеннях, підрозділах, а також у територіальних громадах, у складі мультидисциплінарної реабілітаційної команди або самостійно, надають реабілітаційну допомогу особі з обмеженнями повсякденного функціонування (або такій, у якої можуть виникнути обмеження повсякденного функціонування) з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування та якості життя у її середовищі.
Відповідно до абз. 22 частини 1 статті 22 Закону № 1053-IX, фізична та реабілітаційна медицина - процес застосування комплексу реабілітаційних заходів, що передбачає профілактику, медичну діагностику, лікування та управління реабілітацією осіб усіх вікових груп зі станами здоров`я, що призводять до обмежень повсякденного функціонування, обмежень життєдіяльності та їх коморбідних станів, та приділяє особливу увагу порушенням і обмеженням активності особи з метою сприяння її фізичному і когнітивному функціонуванню (включаючи поведінку), участі (включаючи якість життя) і модифікації особистих факторів та факторів середовища із застосуванням мультидисциплінарного підходу.
Згідно з частиною 3 статті 27 Закону № 1053-IX, на спеціалізованому рівні медичної допомоги забезпечується надання реабілітаційної допомоги в гострому, післягострому та довготривалому реабілітаційних періодах у стаціонарних та амбулаторних умовах.
За визначенням Комітету експертів з реабілітації Всесвітньої організації охорони здоров`я (1963), реабілітація - це процес, метою якого є запобігання інвалідності під час лікування захворювання і допомога хворому у досягненні максимальної фізичної, психічної, професійної, соціальної та економічної повноцінності, на яку він буде здатний в межах існуючого захворювання (https://uk.wikipedia.org/wiki/Медична_реабілітація).
Отже, реабілітація є одним із процесів під час лікування хворого у досягненні ним, в тому числі, фізичної повноцінності.
Таким чином, доводи відповідача, що позивач за період з 17.09.2024 року по 07.10.2024 перебування на стаціонарі на реабілітації, не має права на додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн, є помилковими.
Водночас, Постановою № 168 передбачено, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн зберігається за військовослужбовцем за час стаціонарного лікування.
Отже, законодавство пов`язує виникнення у військовослужбовця права на виплату додаткової винагороди за час перебування на лікуванні не з видом такого лікування (реабілітаційне, терапевтичне, хірургічне), а з умовами його надання в умовах стаціонару або ж іншими словами "стаціонарне лікування".
Колегія суддів також звертає увагу, що визначальним для застосування підпункту 1 пункту 4 Порядку №775 є не назва структурного підрозділу закладу охорони здоров`я або етапу медичної допомоги, а факт стаціонарного перебування особи в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, отриманим під час участі у бойових діях або заходах.
В даному випадку судом встановлено, що в спірні періоди часу позивач перебував саме на стаціонарному лікуванні, перебуваючи у відповідному медичному закладі. Доказів протилежного відповідачем не надано.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць відповідно до Постанови № 168 у зв`язку з перебуванням на лікуванні в період з 17.09.2024 по 07.10.2024, а відтак відповідач протиправною не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду за спірний період перебування його на стаціонарному лікуванні.
Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що пункт 14 Порядку №775 свідчить про відсутність права на таку виплату під час реабілітації.
Зміст зазначеної норми регулює випадки виплати або невиплати додаткової винагороди під час тимчасової непрацездатності поліцейського та не містить положень, які б виключали застосування підпункту 1 пункту 4 Порядку №775 до осіб, які проходять стаціонарне лікування чи стаціонарну реабілітацію після бойового поранення.
Натомість запропоноване апелянтом тлумачення фактично звужує обсяг соціальних гарантій, прямо встановлених Постановою №168, що суперечить принципу правової визначеності та меті прийняття відповідного нормативного регулювання.
Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо застосування судом першої інстанції норм законодавства про соціальний захист військовослужбовців.
З аналізу оскаржуваного рішення убачається, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються насамперед на положеннях Постанови №168, Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №775, які безпосередньо регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи вищевикладене, суд першої дійшов правильного висновку, що належним способом захисту його прав є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшеної до 100000 грн на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні та реабілітації в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (травмою) за період з 17.09.2024 по 07.10.2024 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні та реабілітації в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (травмою) за період з 17.09.2024 по 07.10.2024 в розрахунку до 100 000 грн на місяць, враховуючи фактично виплачені суми за вказаний період.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.