Головуючий І інстанції: А.О. Чеснокова

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 р. 	Справа № 440/4341/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2026, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/4341/26
за позовом ОСОБА_1 
до  3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області ( далі також відповідач), в якій просив суд:
-визнати протиправними дії 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.01.2026 по справі №440/120/25, а саме: премій з 130% до 60% (період з 29.01.2020 до 31.12.2020), з 140% до 40% (період з 01.01.2021 до 31.01.2021), з 150% до 48% (період з 01.02.2021 до 28.02.2021), з 145% до 44% (період з 01.03.2021 до 31.12.2021), з 145% до 15% (період з 01.01.2022 до 31.01.2022), з 189% до 46% (період з 01.02.2022 до 30.04.2022), з 181% до 40% (період з 01.05.2022 до 31.05.2022), з 178% до 38% (період з 01.06.2022 до 31.12.2022), з 264% до 70% (період з 01.01.2023 до 31.01.2023), з 440% до 185% (період з 01.02.2023 до 19.05.2023);
-зобов`язати 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 окремих складових грошового забезпечення: щомісячних премій у фактично встановлених під час проходження служби розмірах, а саме: 130% з 29.01.2020 до 31.12.2020; 140% з 01.01.2021 до 31.01.2021; 150% з 01.02.2021 до 28.02.2021; 145% з 01.03.2021 до 31.01.2022; 189% з 01.02.2022 до 30.04.2022; 181% з 01.05.2022 до 31.05.2022; 178% з 01.06.2022 до 31.12.2022; 264% з 01.01.2023 до 31.01.2023; 440% з 01.02.2023 до 19.05.2023, з урахуванням виплачених сум, а також з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів (1,5% військового збору) та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового Кодексу України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відмовляючи у відкритті провадження по справі суд першої інстанції дійшов висновку, що спір у справі №440/4341/26 та у справі №440/120/25 виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 по справі № 440/4341/26 скасувати, а справу направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на відсутність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст.170 КАС України. Вказує, що предметом позову у цій справі є саме питання розміру окремих складових грошового забезпечення - відсотковий розмір фактично встановлених та виплачених надбавки за особливості проходження служби та премій за період проходження служби цивільного захисту. Указане не оцінювалось судами у межах розгляду справи № 440/120/25 та суди не визначали у яких конкретно розмірах слід провести зазначені виплати.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
22.05.2026 від 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області надійшла заява про заміну сторони у справі № 440/4341/26 - 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (код ЄДРПОУ 3769918) його процесуальним правонаступником 2 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (код ЄДРПОУ 38252305).
В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.04.2026 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Полтавській області (код ЄДРПОУ 37969918), номер запису: 1005861120020001092. При цьому у Реєстрі офіційно зазначено, що правонаступником припиненої установи є 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Полтавській області (код ЄДРПОУ 38252305). На підтвердження повідомленої обставини надав, зокрема, копію наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій (з основної діяльності) "Про припинення юридичних осіб шляхом приєднання" від 28.04.2025 №НС-476, пунктом 1 якого наказано припинити 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (ідентифікаційний код 37969918), реорганізувавши його шляхом приєднання до 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (ідентифікаційний код 38252305), а також надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який містить аналогічні відомості щодо правонаступництва. 
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому.
Таким чином, правонаступнико 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області є 2 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про заміну сторони у справі підлягає задоволенню та вважає за необхідне здійснити процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача по справі № 440/4341/26 з 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (код ЄДРПОУ 3769918) на його правонаступника - 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (код ЄДРПОУ 38252305).
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з таких підстав.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Стаття 171 КАС України передбачає, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
За приписами пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження або закрити провадження у справі з наведених вище підстав.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Вказана вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які ж саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Визначення змісту та обсягу позовних вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно.
Як встановлено судом, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справ 440/120/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 з урахуванням визначення посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Зобов`язано 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (у т.ч., посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної та разової премії, надбавки за кваліфікацію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення відповідного прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022; за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів. Визнано протиправною бездіяльність 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації. Зобов`язано 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.01.2020 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язано 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.01.2020 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виходячи із щомісячної фіксованої індексації у розмірі 3827,86 грн з урахуванням виплачених сум та з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.01.2026 апеляційну скаргу 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі № 440/120/25 змінено в частині задоволених вимог, виклавши сьомий абзац резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 у розмірі 3827,86 грн. щомісячно, за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, та з 01.01.2024 по 13.12.2024, у загальному розмірі 244614,48 грн. відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум та з урахуванням висновків суду". Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі № 440/120/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 скасовано та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , що використовувалось для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної індексації різниці грошового забезпечення в сумі 3827,86 грн. Зобов`язано 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної індексації різниці грошового забезпечення в сумі 3827,86 грн., та провести виплату з урахуванням виплачених сум, а також з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів (5% військового збору) та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового Кодексу України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004. Зобов`язано 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести всі виплати, які є предметом цього позову, з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів (1,5% військового збору до 01.12.2024 та 5% військового збору після 01.12.2024) та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового Кодексу України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі № 440/120/25 залишено без змін.
Вищевказане судове рішення набрало законної сили 05.01.2026.
На виконання вказаних рішень судів першої та апеляційної інстанції 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахував до виплати 1052,41 грн. перерахованого грошового забезпечення; 38 983,98 грн. доплати до одноразової грошової допомоги при звільненні; 84 960,74 грн. індексації за період з 01.12.2015 до 20.02.2018; 244 614,48 грн. індексації-різниці, а всього нарахував - 369 611,61 грн.
11.03.2026 на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у розмірі 362 650,54 грн., в т.ч. 1052,41 грн. перерахованого грошового забезпечення.
Інформація про виконання рішення суду була надана представнику позивача листом №61-47-01.53-45/61-47.04 від 01.04.2026, до якого було додано перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному випадку позивач не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення суду у справі № 440/120/25, в межах якої вже вирішено питання щодо нарахування грошового забезпечення позивача із врахуванням його складових, до яких, зокрема, входять надбавка за особливості проходження служби та премії. За висновком суду, розгляд поданого позову по суті буде передбачати надання правової оцінки порядку виконання відповідачем судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.01.2026 по справі №440/120/25. 
Однак, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, з таких підстав.
Завданням адміністративного судочинства, за приписами ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною 1 ст. 383 КАС України визначено, що особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.
Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у т.ч., приписами ст.383 КАС України, має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами його застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень або дій суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення у відповідній справі, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Так, наявність у КАС України спеціальних положень, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання адміністративного позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому КАС України (ст.383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Даний порядок оскарження дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на ч.5 ст.383 КАС України, відповідно до якої, розгляд такої заяви здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019р. у справі №806/2143/15 та від 21.12.2020р. у справі №440/1810/19.
Як встановлено судом, в межах справи № 440/120/25 позивач оскаржував, зокрема, дії 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо обчислення та виплати грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію, премії) ОСОБА_1 з 01.01.2020 року по 19.05.2023 року, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року;
Задовольняючи вимоги позивача в цій частині та зобов`язуючи відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29.01.2020 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням проведених виплат, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що з 01 січня 2020 року по 19 травня 2023 року положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.
Суди зазначили, що посадовий оклад позивача з 01 січня 2020 року по 19 травня 2023 року повинен був становити: 2102,00 грн х на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704; з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - 2270,00 грн х на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - 2481,00 грн помножено на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704; з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року - 2684,00 грн х на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704, та дійшли висновку, що відповідачем допущено протиправні дії, які полягають у нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення за період з 01 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно без урахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Отже, спір у справі № 440/120/25 стосувався, зокрема, порядку обчислення та виплати грошового забезпечення позивача (посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію, премії), а також додаткових видів грошового забезпечення в період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, а саме: визначення розрахункової величини для обчислення посадового окладу позивача, з розміру якого здійснюється розрахунок інших складових грошового забезпечення. 
Водночас, питання розміру окремих складових грошового забезпечення - відсотковий розмір фактично встановлених та виплачених позивачу надбавки за особливості проходження служби та премій за період проходження служби, не було предметом розгляду у справі № 440/120/25, що виключає можливість звернення позивача до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги позивача, що і предмет і підстава позову у справі №440/4341/26 (яка розглядається) та у справі № 440/120/25 є різними, а збігаються лише за одним критерієм – за складом учасників судового процесу.
Виходячи із предмету та підстав цього адміністративного позову та у справі № 440/4341/26, а також враховуючи зміст судового рішення у справі № 440/120/25, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо ототожнення зазначених спорів та наявності підстав для відмови у відкриті провадження в адміністративній справі №440/4341/26 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про заміну сторони у справі - задовольнити.
Замінити відповідача по справі № 440/4341/26 в особі 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (код ЄДРПОУ 3769918) на його правонаступника в особі 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (код ЄДРПОУ 38252305).
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 по справі № 440/4341/26 скасувати.
Справу № 440/4341/26 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	К.В. Мінаєва   І.М. Ральченко