Справа № 991/470/25
Провадження 1-кп/991/5/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

27 квітня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючої судді   ОСОБА_1 ,
суддів   ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора   ОСОБА_5 ,
обвинуваченого   ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого   ОСОБА_7 , 
(в режимі відеоконференції) 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52024000000000337 від 04.07.2024, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мазники Деражнянського району Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, 
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Вищого антикорупційного суду на стадії судового розгляду знаходиться вказане кримінальне провадження. 
24.04.2026 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії обов`язків, покладених на нього у кримінальному провадженні № 52024000000000337 від 04.07.2024 на 2 місяці, а саме: 
- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;
- без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_8 , 1952 року народження;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (т. 26 а.с. 61-70).
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме за фактами прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе - особи, яка займає відповідальне становище, і третіх осіб, та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища.
20.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 та його захисникам вручено обвинувальний акт, який з 21.01.2025 знаходиться на розгляді у суді. Обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами, які наведені у клопотанні. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , можливого ухилення від досудового слідства є необхідність у продовженні строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України. 
Прокурор вказав, що на сьогоднішній день встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик переховування від суду аргументований тим, що у випадку засудження ОСОБА_6 за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому може бути призначене лише покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі.
Окрім цього, досудовим розслідуванням було установлено, що ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення застосовував відповідні заходи конспірації - відмовлявся особисто зустрітися із ОСОБА_9 , переконувався, чи не має за ними візуального спостереження, що підтверджується матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, згідно з інформацією, зафіксованою у протоколі НС(Р)Д від 12.07.2024, ОСОБА_6 переконувався, чи все «тихо» та чи «все нормально», такі відомості свідчать про те, що він переймався тим, чи не знає хтось про отримання ним неправомірної вигоди.
Прокурор, посилаючись на рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 (параграф 80, заява № 33977/96) та рішення ЄСПЛ у справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, зазначив, що така обставина сама по собі вже може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення обвинуваченого.
ОСОБА_6 , маючи вищу юридичну освіту і значний досвід роботи в органах прокуратури та зв`язки у правоохоронних органах, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Окрім цього, просив звернути увагу на те, що ОСОБА_6 на даний час звільнений з органів прокуратури, офіційно не одружений та не має неповнолітніх дітей на утриманні.
Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтований тим, що, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 шляхом умовлянь, підкупу, тиску на них, примушування до зміни показів чи відмови від надання показів.
Кримінальне провадження наразі перебуває на стадії судового розгляду, жоден зі свідків не допитаний судом, і, відповідно, його показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів.
Прокурор вказав, що з часу затримання ОСОБА_6 та обрання йому запобіжного заходу заявлені ризики, а саме: переховування від суду і незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні не зменшилися та продовжують існувати.
Також просив врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, тобто спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Отже, встановлені в ході досудового розслідування та відображені у цьому клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення є переконливими та такими, що дають обґрунтовані підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії обов`язків, покладених на нього.
Прокурор стверджував, що зазначені обставини виправдовують продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу в частині продовження строку дії обов`язків, покладених на нього відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, що визначені ухвалами слідчих суддів та колегією суддів, якими було продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії, покладених на нього обов`язків.
У зв`язку з вищевикладеним, прокурор просив задовольнити клопотання про продовження на два місяці строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .
Позиції учасників кримінального провадження
У судовому засіданні прокурор  ОСОБА_5  підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Заперечував щодо виключення обов`язку «без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_8 , 1952 року народження», з тих мотивів, що обвинуваченим ОСОБА_6 не надано підтверджуючих доказів необхідності здійснення поїздок до філій, що знаходяться по всій території Україні. Також наголосив, що обвинувачений ОСОБА_6 за необхідності має право на звернення до суду з клопотанням про надання йому дозволу на виїзд до визначеного міста.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на нього, посилаючись на те, що він щоразу з`являється за викликами та надалі буде з`являтися до суду і без покладення на нього обов`язків. Підстави для впливу на свідків відсутні та він не має наміру ухилятися від суду. Зазначив, що відповідно до наказу №90-к/тр від 09.04.2026 він з 13.04.2026 прийнятий на посаду заступника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, що знаходиться у м. Києві. У зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків та необхідністю здійснення поїздок до філій, що знаходяться по всій території Україні, просив виключити обов`язок «без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_8 , 1952 року народження», який перешкоджає реалізації його права на працю.
Захисник ОСОБА_7  підтримав позицію свого підзахисного та зазначив, що ризики, на які посилається прокурор, можливо і існували на першочергових етапах цього кримінального провадження, але з часом вони зменшуються, а тому він вважає, що покладення цих обов`язків на обвинуваченого є недоречним. Просив виключити обов`язок «без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_8 , 1952 року народження» та надати ОСОБА_6 право на працю і заробляти гроші.
Дослідивши клопотання прокурора, матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
У розділі ІІ КПК України вказані заходи забезпечення кримінального провадження. З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених положеннями цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені зокрема частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії таких обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Так, при продовженні строку дії цих обов`язків суд має з`ясовувати, чи існують, чи зменшились зазначені прокурором ризики, чи з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування обов`язків (ч. 4 ст. 199 КПК України).
Під час розгляду вказаного клопотання суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 52024000000000337 від 04.07.2024 вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується за фактами прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе - особи, яка займає відповідальне становище, і третіх осіб, та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
З матеріалів кримінального провадження відомо, що 15.07.2024 детективами Національного антикорупційного бюро України було затримано ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, яке погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 168-174, 175-182, т. 8 а.с. 95- 98 зворот).
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.07.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня фактичного затримання з альтернативою внесення застави у розмірі 4 000 000 грн (т. 2 а.с. 183-202, т. 5 а.с. 113-122 зворот, т. 8 а.с. 99-108 зворот), яка ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06.08.2024 залишена без змін (т. 2 а.с. 203-210, т. 5 а.с. 123-126 зворот, т. 8 а.с. 109-112 зворот).
У подальшому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 неодноразово продовжувався, а розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави зменшувався. Востаннє ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01.11.2024 у справі № 991/1240/24 (провадження №1-кс/991/12478/24) підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою та зменшено розмір застави до 908 400 грн з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1,2,3,4,8,9 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 13.12.2024 (т. 2 а.с. 268-277, т. 5 а.с. 155 зворот -160, т. 8 а.с. 141 зворот- 146).
На виконання вимог вищевказаної ухвали від 01.11.2024, за ОСОБА_6 було внесено на рахунок Вищого антикорупційного суду, код ЄДРПОУ 42836259, IBAN UA678201720355279004000096000 в якості застави грошові кошти в загальній сумі 908 400 грн (квитанції № 155950930 від 06.11.2024, № 155951183 від 06.11.2024, № 155950480 від 06.11.2024) у зв`язку з чим 07.11.2024 його було звільнено з-під варти (т. 4 а.с. 85-88).
Згідно з приписами ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Надалі ухвалами Вищого антикорупційного суду від 10.12.2024, 30.01.2025, 24.03.2025, 19.05.2025, 14.07.2025 неодноразово продовжувався строк дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які в ході розгляду були змінені (т. 2 а.с. 291-292, т. 3 а.с. 53-56 зворот, т. 5 а.с. 167-167 зворот, 168-171 зворот, 190-193 зворот, 199-200, т. 8 а.с. 153-153 зворот, 154-157 зворот, 158-161 зворот, 210-216 зворот), т. 17 а.с. 96-99 зворот). 
Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 22.09.2025 покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України (т. 21 а.с. 12-16), тобто до 22.11.2025, строк дії яких неодноразово продовжувався ухвалами суду. Востаннє ухвалою суду від 02.03.2026 - строком на два місяці до 02.05.2026 (т. 26 а.с. 96-98 зворот).
Таким чином наразі до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 908 400 грн із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких закінчується 02.05.2026.
У зв`язку із закінченням строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор подав клопотання про їх продовження строком на два місяці, яке за своїм змістом є ідентичним попереднім клопотанням та ґрунтується на тих самих фактичних обставинах, що вже неодноразово були предметом судового дослідження та їх оцінки. 
Зокрема, під час постановлення ухвали Вищого антикорупційного суду від 12.01.2026 судом було надано детальну оцінку твердженням сторони обвинувачення з урахуванням доводів сторони захисту щодо необхідності продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , перевірено їх обґрунтованість, співмірність та відповідність вимогам ст. 177, 178 і 194 КПК України. 
Окрім цього, в ухвалі суду від 06.04.2026 під час розгляду клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, колегією суддів також було констатовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та повторно надано їм оцінку, з урахуванням наведених захистом низки обставин відповідно до статті 178 КПК України.
Разом з цим, у цих ухвалах колегією суддів надано оцінку щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, що відповідає стандарту «обґрунтованої підозри», сформованого практикою Європейського суду з прав людини.
З огляду на викладене та проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52024000000000337 від 04.07.2024, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання про продовження строку дії обов`язків (т. 1 а.с. 3-46, т. 26 а.с. 189-197), а також описані вище ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що з часу постановлення ухвал від 02.03.2026 та 06.04.2026 (т. 26 а.с. 96-98 зворот, 181-186), обставини кримінального провадження не зазнали істотних змін, які б могли свідчити про зменшення або відсутність встановлених ризиків, інших доводів суду не наведено, а отже суд вважає за доцільне, не надавати їм повторну оцінку.
Посилання обвинуваченого на добросовісне та належне виконання ним обов`язків не спростовує і не нівелює встановлені судом ризики, які суд вважає такими, що у даному конкретному випадку не зменшились зі сплином часу чи динамічністю провадження. Суд вважає, що така добросовісність зумовлена, зокрема, і наслідками застосованого запобіжного заходу.
Також доводи сторони захисту про виключення обов`язку «без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_8 , 1952 року народження», не беруться судом до уваги, з огляду на таке.
Згідно з наказом №90-к/тр від 09.04.2026 ОСОБА_6 з 13.04.2026 прийнятий на посаду заступника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи з випробувальним терміном 2 (два місяці), доказів про необхідність виїздів по території України, зумовлених виконанням своїх службових обов`язків ОСОБА_6 не надано, а тому суд дійшов висновку про недоцільність скасування вказаного обов`язку із підстав, наведених обвинуваченим ОСОБА_6 .
Окрім цього суд зазначає, що сторона захисту може звернутися до суду із клопотанням, підтвердженим доказами, про надання дозволу для виїзду до визначеного населеного пункту у разі такої потреби.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 194, 196, 314, 369-370, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52024000000000337 від 04.07.2024, - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:
- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;
- без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_8 , 1952 року народження;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , до 27 червня 2026 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52024000000000337 від 04 липня 2024 року.
Обвинуваченого ОСОБА_6 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.
Надати обвинуваченому ОСОБА_6 копію ухвали негайно після її проголошення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.
Головуюча суддя      ОСОБА_1 

Судді       ОСОБА_2 

ОСОБА_3