Справа 206/787/26 
Провадження 2-о/206/70/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року  м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді — Гаркуші В.В.,
за участю секретаря судового засідання — Дуб В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа — Дніпровська міська рада, про встановлення факту родинних відносин,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий зміст заяви
ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просила встановити факт того, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_2 заявниця звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з метою оформлення спадщини. У зазначеній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 526/2024, номер у Спадковому реєстрі — 72905287.
Разом із тим постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 11 березня 2025 року заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що нотаріус не мав можливості встановити родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем.
Заявниця зазначає, що її дошлюбне прізвище — ОСОБА_3 . 26 вересня 1975 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , після чого змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ». Надалі цей шлюб було розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 26 грудня 1980 року.
За твердженням заявниці, свідоцтво про укладення шлюбу було здано до органу ДРАЦС відповідно до законодавства, чинного на момент розірвання шлюбу, а отримати його повторно неможливо, оскільки шлюб укладався на території нинішньої Російської Федерації. Водночас саме відсутність документа про шлюб і зміну прізвища перешкоджає нотаріусу оформити спадкові права заявниці після смерті матері.
У зв`язку з цим заявниця просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 як між дочкою та матір`ю, оскільки встановлення такого факту необхідне для оформлення спадщини.
ІІ. Процесуальний рух справи та позиції учасників
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 12 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.
Цією ж ухвалою витребувано у Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер у Спадковому реєстрі 72905287, номер у нотаріуса — 526/2024, а також залучено до участі у справі як заінтересовану особу Дніпровську міську раду.
У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_2 є її матір`ю. Зазначила, що свідоцтво про шлюб, яким підтверджувалася зміна її прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 », на теперішній час відсутнє, а його повторне отримання є неможливим. Саме це перешкоджає їй оформити спадкові права після смерті матері.
Представник Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи заперечень проти задоволення заяви до суду не подав.
Судом вживалися заходи для витребування спадкової справи № 526/2024, однак станом на час розгляду справи витребувані матеріали до суду фактично не надійшли.
Разом із тим суд вважає можливим розглянути справу за наявними доказами, оскільки факт заведення спадкової справи, мета встановлення юридичного факту та причина відмови нотаріуса підтверджуються витягом зі Спадкового реєстру і постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Предметом розгляду у цій справі є не право на спадщину та не склад спадкового майна, а лише факт родинних відносин між заявницею та померлою.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 10 серпня 2024 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис № 2870 (а.с. 23).
Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78163720 від 29 серпня 2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі — 72905287, номер у нотаріуса — 526/2024, місце зберігання — Шоста дніпровська державна нотаріальна контора (а.с. 8).
Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 (а.с. 21).
Зі змісту постанови нотаріуса вбачається, що 29 серпня 2024 року Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 526/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на підставі заяви її дочки ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом.
У постанові нотаріус зазначив, що заявницею надано заповіт на все майно, посвідчений Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 05 жовтня 2001 року за реєстровим № 2-2100, свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де матір`ю вказана ОСОБА_2 , а також свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 21).
Водночас нотаріус зазначив, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній, у зв`язку з чим нотаріус не має можливості встановити родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем (а.с. 21).
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24 липня 1957 року Бюро ЗАГС Пирятинського району Полтавської області, вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені: батько — ОСОБА_7 , мати — ОСОБА_2 (а.с. 22).
Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 26 грудня 1980 року Бабушкінським районним відділом РАЦС м. Дніпропетровська, вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 24).
Із відповіді Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області від 27 січня 2026 року № 236/31.30-26 вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про шлюб на ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).
Довідкою № 017717 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . У довідці зазначено родинні стосунки — «донька» (а.с. 12).
Судом також досліджено копії телеграм і поштових відправлень, адресованих на адресу: АДРЕСА_1 , які містять звернення сімейного характеру до «мами», « ОСОБА_8 », а також підписані особою на ім`я ОСОБА_9 , що узгоджується з поясненнями заявниці щодо її сімейних зв`язків (а.с 14-17).
У судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що знає заявницю понад 40 років, вони проживали поруч. Свідок підтвердила, що ОСОБА_2 була матір`ю заявниці, проживала з нею за однією адресою, а також їй відомий син заявниці.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що знала матір заявниці, тривалий час спілкувалася з нею, вони були сусідами на дачі. Свідок підтвердила, що заявниця проживала разом із матір`ю та сином, а ОСОБА_2 була матір`ю заявниці.
Показання свідків є послідовними, узгодженими між собою та з письмовими доказами, дослідженими судом. Підстав не довіряти таким показанням суд не встановив.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Зі змісту наведених норм убачається, що факт родинних відносин може бути встановлений судом у порядку окремого провадження за наявності таких умов: цей факт має юридичне значення; від нього залежить виникнення, зміна або припинення прав заявника; заявник не має іншої можливості отримати чи відновити документ, який посвідчує відповідний факт; встановлення такого факту не пов`язане з вирішенням спору про право.
У цій справі встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що заявниця не має можливості у позасудовому порядку усунути перешкоду для оформлення спадщини, оскільки актовий запис про шлюб, яким підтверджувалася зміна її прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 », у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній, а повторне отримання відповідного документа ускладнене тим, що шлюб укладався на території нинішньої Російської Федерації.
Суд також враховує, що наявність спадкової справи, мета звернення заявниці до суду та причина відмови нотаріуса підтверджені витягом зі Спадкового реєстру і постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому ненадходження до суду витребуваної спадкової справи саме по собі не перешкоджає вирішенню заяви по суті, оскільки суд не вирішує питання про право на спадщину, склад спадкового майна чи черговість спадкування, а лише встановлює юридичний факт родинних відносин.
Матеріали справи не містять доказів наявності спору про право. Дніпровська міська рада як заінтересована особа заперечень проти заяви не подала. Інших осіб, які б оспорювали факт родинних відносин між заявницею та ОСОБА_2 , судом не встановлено.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд виходить із того, що копія свідоцтва про народження підтверджує народження ОСОБА_6 від матері ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу підтверджує, що після розірвання шлюбу заявниця мала прізвище « ОСОБА_5 »; постанова нотаріуса підтверджує, що саме відсутність підтвердження зміни прізвища перешкоджає встановленню нотаріусом родинних відносин; а показання свідків та інші письмові докази узгоджуються між собою та дають підстави вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є однією і тією самою особою і підтверджують, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .
За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа — Дніпровська міська рада, про встановлення факту родинних відносин — задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Судові витрати у справі не відшкодовуються.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          В.В. Гаркуша