26.05.26  Справа 469/560/26
3/469/181/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року с-ще Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря Потриваєвої М.А., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875552 від 12 травня 2026 року ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що він 12 травня 2026 року приблизно о 08.30 год. за місцем проживання в АДРЕСА_1 , умисно, з перевагою сили, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та штовхав, тим самим завдав шкоди її фізичному та психологічному стану, внаслідок чого постраждала була емоційно пригнічена, стривожена та налякана.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 12 травня 2026 року близко 08.30 год. між ними виникла словесна суперечка через автомобіль, який дружина пропонувала продати, оскільки вони вже літні люди і він їм не потрібен. Суперечка тривала певний час, після чого дружина викликала поліцію. Домашнього насильства стосовно дружини не вчиняв а лише сварився з нею.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 17 ч.1 ст.1 вказаного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. 
Відповідно до п. 14 ч.1 ст.1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у частині домашнього насильства фізичного характеру має місце виключно у разі вчинення умисних дій із застосуванням фізичної сили щодо постраждалої особи, які не спричинили тілесних ушкоджень, однак завдали фізичного болю або моральних страждань та були вчинені в межах сімейних чи інших близьких відносин.
Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875552 від 12 травня 2026 року, обставин суду надано: письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 5) про те, що 12 травня 2026 року близько 08:00 год. між нею та її чоловіком ОСОБА_3 виникла розмова щодо продажу автомобіля, який, на її думку, їм як літнім людям не потрібен, що в подальшому переросло у сімейну сварку, під час якої чоловік ображав її нецензурною лайкою, штовхав, після чого вона викликала наряд поліції.
Суд зважає на те, що зміст поясненнь, записаних поліцейським, є ідентичним змісту протоколу про адміністративне правопорушення, не містить викладу обставин причин, мети та наслідків діяння ОСОБА_1 , у зв"язку з чим викликає сумніви у відповідності змісту пояснень реальному сприйняттю події особою, що надала такі пояснення.
Відомості про звернення потерпілої до відповідного спеціаліста з приводу розладу фізичного здоров"я у матеріалах справи відсутні.
Факт заподіяння шкоди фізичному здоров`ю потерпілої чи її емоційної невпевненості матеріалами справи не підтверджено, оскільки пояснення потерпілої не містять таких відомостей.
Враховуючи викладене вище, не доведеними є також і наявність спеціальної мети домашнього насилля та існування наслідків, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Тому наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутня.
Згідно з ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя