Справа № 158/2024/26
Провадження № 2/0158/985/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/ЗАОЧНЕ/

30 червня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Корецької В.В.,
з участю секретаря Процик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік – ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшли:
- житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належав матері спадкодавця ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_2 ;
- право на завершення приватизації та реєстрацію права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», земельної ділянки площею 0,50 га – для ведення особистого підсобного господарства та для обслуговування житлового будинку, яка передавалась ОСОБА_3 у приватну власність згідно архівного витягу з рішення сесії Суської сільської ради Ківерцівського району від 31 березня 1994 року №1/6, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за законом, спадщину після смерті якого, вона прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у передбачений ст. 1270 ЦК України строк.
При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця. Просить визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме спадкове майно.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.05.2026 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.06.2026р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач по справі ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача – Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №723/1061/17.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.12.2022 року (а.с. 6).
З довідки Суського старостинського округу №2 Ківерцівської міської ради від 26.06.2023р. та витягу з погосподарської книги №2 за 2016-2023 по особовому рахунку № НОМЕР_2 Суської сільської ради вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , 1968 року побудови, належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої, шляхом спільного проживання, був її син ОСОБА_2 , однак останній не оформив своїх спадкових прав так як помер. З вищевказаної довідки Суського старостинського округу також вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований та проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_1 , яка на даний час й продовжує проживати у житловому будинку за вищевказаною адресою та користується спадковим майном /а.с. 7, 9, 10, 13, 34/.
Право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано, що стверджується довідкою КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради №1437/01-04 від 09.03.2026 /а.с. 51/.
Факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та позивача по справі ОСОБА_1 , стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 03.03.1983р. /а.с. 14/.
З копії архівного витягу з рішення Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №1/6 від 31.03.1994 вбачається, що ОСОБА_3 , безкоштовно передано у приватну власність земельну площею 0,50 га – для ведення особистого підсобного господарства та для обслуговування житлового будинку /а.с. 11/.
Постановою нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Єрмолай Л.В. №266/02-31 від 06.05.2026, відмовлено позивачу по справі ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно на ім`я спадкодавця. Крім того з вказаної постанови нотаріуса вбачається, що крім ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні /а.с. 16/.
Вищевказані встановлені судом обставини, повністю підтверджуються копією спадкової справи №275/2023 /а.с. 27-51/.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про задоволення позову у відповідності до заявлених вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 182, 328, 392, 1217, 1218, 1222-1223, 1268 ЦК України, суд -
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», земельної ділянки площею 0,50 га – для ведення особистого підсобного господарства та для обслуговування житлового будинку, яка передавалась ОСОБА_3 у приватну власність згідно архівного витягу з рішення сесії Суської сільської ради Ківерцівського району від 31 березня 1994 року №1/6, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
відповідач – Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області, юридична адреса: вул. Шевченка, 14, м. Ківерці Луцького району Волинської області, код ЄДРПОУ - 26516861.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька