Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/669/26
Номер провадження2/711/2845/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, 
ВСТАНОВИВ:
27 січня 2026 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Єлісєєва Надія Олексіївна, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_1 (вхідний №331/26, а.с.1-4).
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 10 липня 2018 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №960.
Перебуваючи в шлюбі, в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позову, подружні відносини між сторонами припинені; сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причини розпаду сім`ї – це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості.
Також позивач у позові зазначає, що, на її переконання, надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів.
Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 10.07.2018 з відповідачем ОСОБА_1 . 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 30 хв 02 березня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси (а.с.21-22). 
02 березня 2026 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені.
Цим судовим рішенням розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 липня 2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №960; шлюб визнано вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок (а.с.53-54).
22 квітня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 до суду подана заява про перегляд заочного рішення, в якій відповідач просив суд переглянути заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.03.2026 в справі №711/669/26, а справу призначити до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін. Також разом із заявою про перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_1 подане клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення (а.с.80-85).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2026 поновлено відповідачу ОСОБА_1 процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення; прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 березня 2026 року в цивільній справі №711/669/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу; призначене судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення о 09 год 10 хв 07 травня 2026 року (а.с.94-95).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.05.2026 задоволено заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 березня 2026 року в цивільній справі №711/669/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу; скасоване заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року в цивільній справі №711/669/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною та її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначений розгляд справи по суті о 09 год 30 хв 26 травня 2026 року, що відбудеться в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (адреса: м.Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) (а.с.103-105).
13 травня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 до суду поданий відзив на позовну заяву, у прохальній частині якого відповідач просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (вхідний №20617, а.с.111-113).
Заперечення проти позовних вимог обгрунтовані тим, що позовна заява подана з численним порушеннями норм матеріального та процесуального права, зокрема позовна заява подана до суду представником позивача за умови, що позивач тривалий час проживає за межами України разом зі спільною дитиною сторін. Також відповідач звертає увагу суду на те, що сторони постійно спілкуються, підтримують один одного, відповідачем проводиться забезпечення як дружини, так і спільної дитини.
У відзиві відповідач також акцентує увагу суду на тому, що позивач жодного разу не зверталася до нього з відповідними питаннями у зв`язку з цим позивач ставить під сумнів чи обізнана взагалі позивач про дану справу та факт підписання позивачем позовної заяви, перебуваючи за межами території України.
Відповідач у відзиві зазначає про те, що спільний син сторін має мати сім`ю: батька й матір, бачити їх взаємоповагу та розуміння, рости в цілісній сім`ї та отримувати любов обох батьків. Водночас, на переконання відповідача, розірвання шлюбу спричинить моральні страждання у спільної дитини.
На сам кінець, відповідач зазначає у відзиві про те, що шлюб – це не просто формальність чи запис у документах, це роки спільного життя, пережиті разом труднощі, радощі, спогади, які не можна перекреслити одним рішенням. 
У визначений судом день та час позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Єлісєєва Н.О. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме: позивач ОСОБА_2 - шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви: АДРЕСА_1 , що повернулася до суду з підстав адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомленням учасника справи згідно положень п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.115,121); представник позивача адвокат Єлісєєва Н.О. – шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 03.05.2026 о 04 год 54 хв 44 сек, що є належним повідомленням учасника справи згідно положень п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.98 зворот).
Водночас, разом із позовною заявою представник позивача адвокат Єлісєєва Н.О. подала заяву про розгляд справи без участі як позивача, так і її представника, позовні вимоги підтримала повністю, а також не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с.6).
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити в задоволенні позову. Також відповідач повідомив, що клопотання про примирення він наміру заявляти немає, оскільки вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Крім того повідомив суд, що підставами для відмови в задоволенні позову вважає те, що сторони спілкуються один з одним, допомагають дитині, а також регулярно мають зустрічі в Іспанії. 
Суд, заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 10 липня 2018 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №960, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 10.07.2018 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.10).
Із безпосередньо дослідженої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видане повторно 08 серпня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. 
Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. 
Водночас, заперечення відповідача проти розірвання шлюбу суперечать положенням ч.1 ст.24 СК України, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Отже, у випадку відсутності волі на продовження шлюбу одним з подружжя, у даному випадку дружиною, збереження судом шлюбу буде мати ознаки примушування останньої до перебування у шлюбі з відповідачем, що не допускається. 
У цьому контексті суд звертає увагу сторін, що як постійне спілкування сторін, підтримання один одного, так і забезпечення відповідачем дружини і спільної дитини не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач, подавши через представника позовну заяву про розірвання шлюбу, виявила волю на його розірвання. Станом на час переходу суду до стадії ухвалення судового рішення, ані позивач, ані її представник не подали до суду заяви про відмову від позову. 
Також суд відхиляє твердження відповідача про те, що позовна заява подана до суду представником позивача за обставин, що позивач уже тривалий час проживає за кордоном, з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.
Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
За змістом ч.4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Як встановлено судом, з метою підтвердження повноважень на подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу від імені позивача ОСОБА_2 , адвокатом Єлісєєвою Н.О. до позовної заяви було долучено ордер серії ВК №1204858 від 13.01.2026 (а.с.17), зі змісту якого суд встановив, що адвокат Єлісєєва Н.О. представляє інтереси ОСОБА_2 у Придніпровському районному суді м. Черкаси і повноваження адвоката не обмежуються. Станом на час переходу суду до стадії ухвалення судового рішення, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що позивач не укладала з адвокатом Єлісєєвою Н.О. договору про надання правничої допомоги б/н від 05.01.2026 або про його розірвання, станом на день подання позову.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що адвокат Єлісєєва Н.О. правомірно звернулася до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_2 .
Подібний правовий висновок, щодо правомірності подання адвокатом позову про розірвання шлюбу, викладений у постанові Верховного Суду від 09 липня 2021 року у справі № 607/10879/20 (провадження № 61-3572св21), що застосовується судом з метою дотримання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.
Також суд відхиляє твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що розірвання шлюбу спричинить моральні страждання спільній дитині сторін, оскільки, згідно зазначених вище положень СК України, розірвання шлюбу в судовому порядку залежить лише від відсутності волі одного з подружжя на продовження перебування у шлюбі і не залежить від наявності у подружжя спільних дітей.
У цьому контексті суд звертає увагу сторін, що розірвання шлюбу не є підставою для припинення батьківських прав та обов`язків кожного із подружжя відносно спільної дитини, оскільки розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (частина 2 ст.141 СК України).
Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що надалі спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного з них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і спільне надалі життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Відповідно до копії пенсійного посвідчення, станом на 05.01.2026, що роздруковане з порталу «Дія», позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи. У зв`язку з цим, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, зокрема про розірвання шлюбу (а.с.9).
Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №124758 від 17.07.2018, відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, починаючи з 17.07.2018 (а.с.87-88).
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, тому такі витрати слід компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з цим, суд, керуючись ч.6 ст.141 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», дійшов висновку, що судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 24, 105, 110, 112, 114, 115 СК України ст. 13, 58, 60, 62, 64, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 244, 258, 264, 265, 354-355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 липня 2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №960.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складене 26 травня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко