КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року м. Київ справа №320/27115/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО «Промвпровадження» до Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті та Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов.
Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО «Промвпровадження» (далі по тексту також позивач, ТОВ «НВО «Промвпровадження») з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту також відповідач 1, Відділ) та Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту також відповідач 2, Укртрансбезпека), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови відповідача 1 про застосування адміністративно-господарських штрафів від 29.11.2022 № 345801, 345784, від 27.12.2022 №№351035, 351036, 351037 та від 14.02.2023 №351435.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки на момент складання актів про правопорушення позивач не був перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» з огляду на те, що транспортні засоби, які перевірялись, перебували в оренді у інших юридичних осіб. У зв`язку з означеними обставинами позивач пояснив, що не міг надавати послуги з перевезення вантажу, що має наслідком відсутність у відповідачів підстав для застосування до ТОВ «НВО Промвпровадження» адміністративно-господарських штрафів спірними постановами.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що співробітниками Укртрансбезпеки було зупинено транспортні засоби, які використовувалися позивачем відповідно до товарно-транспортних накладних, що свідчить про наявність у позивача в межах спірних відносин статусу автомобільного перевізника.
Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій повторно наголошено на відсутності у нього статусу автомобільного перевізника з огляду на передачу в оренду транспортних засобів.
Позивач наголосив на тому, що товарно-транспортні накладні є документами на перевезення товару, проте, не визначають автомобільного перевізника.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
у с т а н о в и в:
ТОВ «НВО «Промвпровадження» (ідентифікаційний код 21697910, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Московська, 41/8, кв. 92) зареєстроване в якості юридичної особи 15.04.1998 відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.11.2022 №345801 (акт №332592) за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн.
Означену постанову прийнято на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №332592 від 20.10.2022, в якому зафіксовано, що 20.10.2022 о 12:30 год. проведено перевірку транспортного засобу Renault, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «НВО «Промвпровадження», водій ОСОБА_1 . Перевіркою встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%.
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 20.10.2022 автомобільним перевізником вказано ТОВ «НВО «Промвпровадження», транспортний засіб Renault, номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 .
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.11.2022 №345784 (акт №331639) за відсутність на момент проведення перевірки посвідчення водія відповідної категорії, щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн.
Означену постанову прийнято на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №331639 від 24.10.2022, в якому зафіксовано, що 24.10.2022 о 09:56 год. проведено перевірку транспортного засобу Volvo, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «НВО «Промвпровадження», водій ОСОБА_2 . Перевіркою встановлено, що на момент перевірки відсутній щоденний реєстраційний листок водія (тахокарта) обліку режиму праці та відпочинку водія.
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 24.10.2022 автомобільним перевізником вказано ТОВ «НВО «Промвпровадження», транспортний засіб Volvo, номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 .
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.12.2022 №351035 (акт №347559) за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%, відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000,00 грн.
Означену постанову прийнято на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №347559 від 16.11.2022, в якому зафіксовано, що 16.11.2022 о 13:59 год. проведено перевірку транспортного засобу Volvo, номерний знак НОМЕР_3 , що належить ТОВ «НВО «Промвпровадження», водій ОСОБА_3 . Перевіркою встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%. 
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 16.11.2022 автомобільним перевізником вказано ТОВ «НВО «Промвпровадження», транспортний засіб Volvo, номерний знак НОМЕР_3 , водій ОСОБА_3 .
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.12.2022 №351036 (акт №347545) за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%, відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000,00 грн.
Означену постанову прийнято на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №347545 від 16.11.2022, в якому зафіксовано, що 16.11.2022 о 10:56 год. проведено перевірку транспортного засобу Renault, номерний знак НОМЕР_4 , що належить ТОВ «НВО «Промвпровадження», водій ОСОБА_4 . Перевіркою встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%. 
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 10.11.2022 автомобільним перевізником вказано ТОВ «НВО «Промвпровадження», транспортний засіб Renault, номерний знак НОМЕР_4 , водій ОСОБА_4 .
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.12.2022 №351037 (акт №347545) за відсутність на момент проведення перевірки чіп карти водія та цифрового тахографу, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн.
Означену постанову прийнято на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №347545 від 16.11.2022, в якому зафіксовано, що 16.11.2022 о 10:56 год. проведено перевірку транспортного засобу Renault, номерний знак НОМЕР_4 , що належить ТОВ «НВО «Промвпровадження», водій ОСОБА_4 . Перевіркою встановлено відсутність на момент проведення перевірки чіп карти водія та цифрового тахографу.
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 10.11.2022 автомобільним перевізником вказано ТОВ «НВО «Промвпровадження», транспортний засіб Renault, номерний знак НОМЕР_4 , водій ОСОБА_4 .
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 14.02.2023 №351435 (акт №347614) за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цих рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Єдиною підставою позову позивач вказав те, що він не є автомобільним перевізником з огляду на передачу транспортних засобів в оренду, на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи копії договору №2206-1 оренди транспортних засобів з екіпажем від 22.06.2021, укладеного з ТОВ «Каменяр», за умовами якого позивач передав у тимчасове володіння та користування транспортні засоби згідно додатків і/або актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами даного договору.
Відповідно до актів приймання-передачі від 22.09.2021 позивачем передано в оренду ТОВ «Каменяр» 6 вантажних спеціалізованих тягачів-Е Renault Premium, рн. НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , 2 спеціалізовані сідлові тягачі-Е Volvo FH 42Т, р.н. НОМЕР_2 , НОМЕР_9 , вантажний самоскид-С Scania P380CB8X4EHZ, р.н. НОМЕР_10 .
Також позивачем долучено до матеріалів справи копію договору №2909-1 оренди транспортних засобів з екіпажем від 29.09.2021, укладеного з ТОВ «Житомирський щебзавод», за умовами якого позивачем передано у тимчасове володіння та користування транспортні засоби згідно додатків і/або актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами даного договору.
Відповідно до акта приймання-передачі від 29.09.2021 позивачем передано в оренду ТОВ «Житомирський щебзавод» 2 спеціалізованих вантажних сідлових тягача Volvo FH 42Т, р.н. НОМЕР_3 та НОМЕР_11 .
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі також - Закон № 2344-III).
Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з частинами сімнадцятої-двадцятої статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.
Положеннями статті 18 Закону №2344-ІІІ визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі також - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту також - Порядок № 1567).
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень статті 48 Закону № 2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлений їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
У позовній заяві позивач заперечує факт надання саме ним послуг з перевезень вантажів. Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних постанов, позивач наголошує на тому, що він є не перевізником з огляду на передачу транспортних засобів в оренду, а власником транспортних засобів, які за договорами оренди, станом на дати проведення перевірок були передані в оренду інших суб`єктам господарювання.
При цьому, позовна заява не містить доводів та обґрунтувань у спростування висновків відповідача щодо зафіксованих в актах перевірки порушень, за які до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції.
Таким чином, предметом доказування у даній справі є питання правомірності застосування адміністративно-господарських штрафів до позивача, як особи, яку відповідач визнав перевізником, а також з`ясування того, хто є дійсним автомобільним перевізником у спірних правовідносинах.
Відповідно до статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону №2344-ІІІ).
Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до статті 1 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, вирішальним при розгляді даної справи, є встановлення, чи позивач є автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363 (далі по тексту також - Правила №363), товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.
Пунктом 11.1. Правил №363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Суд звертає увагу на те, що у всіх наданих до перевірки товарно-транспортних накладних, у графі автомобільний перевізник вказано саме ТОВ «НВО «Промвпровадження».
Отже, позивач у даному випадку, є автомобільним перевізником, який здійснював перевезення товару, що відповідає приписам статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», що має наслідком правомірність притягнення його до відповідальності на підставі статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки при перевезенні вантажу покладається на автомобільного перевізника, яким у даних правовідносинах є саме позивач.
Щодо посилань позивача у позовній заяві про надання в оренду транспортних засобів, суд зазначає, що саме на місці зупинки (події) перевіряючим мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі них, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, щодо перевізника. Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки - відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними нормативно-правовими актами. У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортного засобу матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено, що перевізником у даному випадку є позивач.
Надані до позову матеріали відносно оренди іншою особою були відсутні на місці перевірки та під час розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
З урахуванням наведеного, твердження про те, що позивач не є автомобільним перевізником є помилковими. Згідно з пунктом 4 Порядку №422, водій транспортного засобу зобов`язаний надати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи.
Також, суд звертає увагу на те, що у позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення постанови.
На переконання суду, за умови надання посадовим особам, які проводили перевірку, договорів про оренду транспортного засобу та відмови останніх у прийнятті їх до уваги, водій транспортного засобу мав об`єктивну можливість зазначити про це в акті.
При цьому, відповідно до пункту 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379 (далі по тексту також - Інструкція № 379), якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Враховуючи означені норми чинного законодавства, власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди та тимчасовий реєстраційний талон).
Таким чином, доводи позивача, покладені в основу позовної заяви, не підтверджують факту порушення відповідачем законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком правомірність застосування адміністративно-господарського штрафу спірними постановами.
При цьому, суд наголошує на тому, що позовна заява не містить доводів та обґрунтувань хибності висновків відповідача за результатами здійснення рейдових перевірок, тобто по суті порушень, за які до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Таким чином, позов у задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.