Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року
м. Київ
єдиний унікальний номер справи 357/2525/26
номер провадження 33/824/2468/2026
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьменка Євгенія Анатолійовича на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2026 року /суддя Примаченко В.О./ 
у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2026 року провадження відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Не погоджуючись з вказаною постановою, представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко Є.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати, прийняти нову про визнання ОСОБА_2 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що закриваючи провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції помилково не визначив вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що унеможливлює ОСОБА_1 звернутись за страховим відшкодуванням до страхової компанії.
Крім того, просив поновити строки на апеляційне оскарження, оскільки зі змістом постанови ознайомився 24.03.2026 року.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Судом встановлено, що 28.07.2025 року об 11 год. 00 хв. на трасі автодорога Т-1009 12 км + 10 м ОСОБА_2 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS НОМЕР_1 , перед початком руху, перестроюванням (розворотом, поворотом) не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем FORD ESCAPE НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1; 10.3; 10.4 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що закриваючи провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції помилково не визначив вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, подія ДТП відбулась 28.07.2025 року.
Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 був складений за заявою іншого учасника ДТП ОСОБА_1 30.01.2026 року.
Тобто на момент складання вказаного протоколу вже закінчився трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення.
Відповідно і на розгляд до суду першої інстанції матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли після закінчення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу для розгляду справи.
Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 , у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Крім того, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вина особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не встановлюється.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Кузьменку Євгенію Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьменка Євгенія Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2026 року - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.