ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року	справа № 380/5167/26	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання відмови протиправною, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладену у відповіді № Щ-768 від 05.03.2026, щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Ухвалою від 30.03.2026 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).
Поряд з цим, 30.03.2026 позивач подав до суду із заявою про зміну предмета позову, у якій просив прийняти позовну заяву у новій редакції та подальший розгляд справи здійснювати з наступними позовними вимогами:
"1. Визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлену листом № 08/27740/26-ВИ від 11.03.2026 року та № 08/Щ-873/902-ВИ від 17.03.2026 року, у звільненні ОСОБА_1 з військової служби.
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);
3. Альтернативно ( якщо суд дійде висновку про неможливість прямого зобов`язання): зобов`язати відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 04.02.2026 року з урахуванням правової оцінки суду".
Ухвалою від 07.04.2026 суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ). 04 лютого 2026 року позивачем було подано рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме у зв`язку з наявність дружини із числа осіб з інвалідністю. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК та витягом з рішення експертної команди, ОСОБА_2 встановлено інвалідність, а також визначено потребу у постійному сторонньому догляді.
За результатами розгляду рапорту позивача відповідачем було надано відповідь, оформлену листами № 08/27740/26-ВИ від 11.03.2026 та № 08/Щ-873/902-ВИ від 17.03.2026, якими повідомлено про відсутність правових підстав для звільнення позивача з військової служби.
Позивач вважає відмову протиправною та просить суд задовольнити позов.
Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що Рапортом від 03.02.2026 (зареєстрований 04.02.2026 №/15668/26-ВН) позивач звернувся на ім`я начальника з проханням звільнити у зв`язку з наявністю у дружини ІІ групи інвалідності. 
Розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.02.2026 №08/1730 26-Вих «Про вжиття заходів» зазначено, що під час верифікації витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16.12.2025 № 10483/25/3457/Р із застосуванням Державного електронного реєстру «Оцінювання функціонування особи» за посиланням https://citizen-portal-ecopphomain.apps.krrt1.ncr.gov.ua/login встановлено, що відомості про протокол та паперову справу, на підставі яких прийнято Рішення, в Системі відсутні. Визначено утриматись від вчинення дій щодо звільнення та виключення зі списків особового складу військової частини солдата ОСОБА_3 на підставі Рішення до завершення його успішної верифікації закладом охорони здоров`я або МОЗ України із використанням кваліфікованої електронної печатки МОЗ України чи появи відомостей у Державному електронному реєстрі «Оцінювання функціонування особи», про що доповісти. До листа долучені документи, які підтверджуються відсутність в Державному електронному реєстрі «Оцінювання функціонування особи» даних про рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16.12.2025 № 10483/25/3457/Р. 
Листом від 01.03.2026 №08/4581-26-Вих «Про виконання розпорядження» повідомлено, що 17.02.2026 направлений лист на адресу КНП «Новояворівська лікарня імені Юрія Липи» Новояворівської міської ради» з проханням підтвердити або спростувати інформацію зазначену у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16.12.2025 № 10483/25/3457/Р. Відповідь не надійшла, відповідно витяг з Рішення не є належним підтверджуючим документом наявності у дружини військовослужбовця інвалідності ІІ групи. У задоволені рапорту щодо звільнення відмовлено.
В подальшому, начальник підрозділу рапортом від 13.03.2026 повідомив про те, що позивач не прибув з лікування. Одночасно, просив призначити службове розслідування та зняти зі всіх видів забезпечення. За результатами проведеного розслідування складений Висновок від 21.03.2026 №13.5/319/26-Вн, згідно якого факт неприбуття 12.03.2026 до місця тимчасової дислокації підрозділу ( АДРЕСА_1 ) після лікування (КНП «Жовківська лікарня» Львівської області) інспектора прикордонної служби другої категорії – механіка-водія третього відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування солдата ОСОБА_3 та відсутність його на військовій службі по теперішній час, в умовах правового режиму воєнного стану підтвердився.
Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову. 
Позивач надіслав додаткові пояснення, де зазначив: «… що чинне законодавство України не ставить реалізацію права військовослужбовця на звільнення у залежність від проходження внутрішньої «верифікації» документів відповідачем, підтвердження інформації через окремі електронні системи чи завершення будь-яких внутрішніх перевірок. Закон визначає єдиний юридично значимий критерій — наявність встановлених законом сімейних обставин та підтвердженої необхідності здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I чи II групи. Фактично відповідач самостійно підмінив положення закону власною процедурою оцінки та перевірки медичних документів, чого законодавством не передбачено. Більше того, така позиція відповідача фактично ставить під сумнів діяльність уповноважених медичних органів та закладів охорони здоров`я загалом, оскільки відповідач без будь-якого рішення компетентного органу фактично ставить під сумнів законність офіційних медичних документів, виданих у встановленому законом порядку, із усіма належними реквізитами, підписами та печатками. При цьому відповідач не є спеціально уповноваженим медичним органом, не наділений повноваженнями встановлювати чи спростовувати факт інвалідності, переоцінювати медичні висновки, визнавати недійсними рішення медичних комісій або підміняти собою компетенцію МОЗ України чи закладів охорони здоров`я. … ».
Просив суд задовольнити позов.
Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 , проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ). 
04 лютого 2026 року позивач подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме у зв`язку з наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи його дружині – ОСОБА_2 .
До рапорту були долучені наступні документи: 
1. Копія паспорту ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , виданого 06 грудня 2018 року, орган видачі – 4627; 
2. Копія паспорту ОСОБА_4 № НОМЕР_3 , виданого 31 липня 2017 року, орган видачі – 4627; 
3. Копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 серія НОМЕР_4 , виданого 23 травня 2017 року. 
4. Копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ № 385079 від 17 серпня 2023 року, якою ОСОБА_2 встановлена 3 група інвалідності, причина інвалідності - з дитинства. 
5. Копія медичної карти № 8466 ОСОБА_2 . 
6. Копія витягу з рішення експертною команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 , номер витягу 10483/25/3457/В, дата прийняття рішення 16 грудня 2025 року, номер рішення 10483/25/3457/Р, відповідно до якої ОСОБА_2 встановлена 2 група інвалідності. 
7. Копія рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, номер витягу 10483/25/3457/І.
Рапорти аналогічного змісту позивач направив на адресу Адміністрації Державної прикордонного служби України та ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За результатами розгляду рапорту позивача відповідачем надана відповідь, оформлена листом № 08/27740/26-ВИ від 11.03.2026, про відсутність підстав для звільнення.
Відповідь мотивована наступним:
«… Додатково на підтвердження наявності інвалідності у ОСОБА_4 надано витяг з рішення експертною команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 , номер витягу 10483/25/3457/В, дата прийняття рішення 16 грудня 2025 року, номер рішення 10483/25/3457/Р. Відповідно вказаного витягу ОСОБА_7 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, повторна дата переогляду – 16 грудня 2027 року. Згідно вказаного витягу ОСОБА_7 встановлено потребу в постійному сторонньому догляді.
Але щодо вказаного вище витягу з рішення експертною команди з оцінювання повсякденного функціонування особи варто зазначити наступне. Під час розгляду рапорту на звільнення було здійснено верифікацію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16.12.2025 № 10483/25/3457/Р ОСОБА_4 (далі – Рішення) із застосуванням Державного електронного реєстру «Оцінювання функціонування особи» за посиланням https://citizen-portal-ecoppho main.apps.krrt1.ncr.gov.ua/login. В результаті верифікації вказаного Рішення, було виявлено, що в системі відсутні відомості про протокол та паперову справу, на підставі яких прийнято Рішення. 
Для підтвердження достовірності даних, що містяться у Рішенні, від ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано запит до КНП «Новояворівська лікарня імені Юрія Липи» Новояворівської міської ради» за №08/3673-26-Вих від 17 лютого 2026 року. Відповідь на вказаний запит від КНП «Новояворівська лікарня імені Юрія Липи» Новояворівської міської ради» станом на 10 березня 2026 року не надійшла. 
Таким чином витяг з рішення експертною команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 , номер витягу 10483/25/3457/В, дата прийняття рішення 16 грудня 2025 року, номер рішення 10483/25/3457/Р не може достатнім доказом наявності підстав для звільнення оскільки не вдалося підтвердити достовірності даних, що містяться у вказаному витягу.
Таким чином, не дотримана умова визначена у частині 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме «необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи»…». 
Не погодившись із відмовою, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 65 Конституції України передбачає: «Захист Вітчизні, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону».
Згідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався Указами Президента України та діє на час розгляду справи.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. 
За змістом частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Частиною 4 статті 2 вказаного Закону передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 3 Закону № 2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Підстави для звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану:
г) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). 
Пунктом 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу визначений виключений перелік обставин, за якими військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: … під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (далі – Положення про проходження служби). 
Відповідно до Положення про проходження служби (пункт 288) до рапорту військовослужбовця додаються підтверджуючі документи для прийняття рішення про звільнення.
Із матеріалів справи слідує, що у листі ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.02.2026 №08/1730 26-Вих «Про вжиття заходів», адресованим ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначено, що під час верифікації витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16.12.2025 № 10483/25/3457/Р із застосуванням Державного електронного реєстру «Оцінювання функціонування особи» за посиланням https://citizen-portal-ecopphomain.apps.krrt1.ncr.gov.ua/login встановлено, що відомості про протокол та паперову справу, на підставі яких прийнято Рішення, в Системі відсутні. Визначено утриматись від вчинення дій щодо звільнення та виключення зі списків особового складу військової частини солдата ОСОБА_3 на підставі Рішення до завершення його успішної верифікації закладом охорони здоров`я або МОЗ України із використанням кваліфікованої електронної печатки МОЗ України чи появи відомостей у Державному електронному реєстрі «Оцінювання функціонування особи», про що доповісти. До листа долучені документи, які підтверджуються відсутність в Державному електронному реєстрі «Оцінювання функціонування особи» даних про рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16.12.2025 № 10483/25/3457/Р. 
Також відповідач стверджує, що ним на адресу КНП «Новояворівська лікарня імені Юрія Липи» Новояворівської міської ради» направлений лист від 17.02.2026 №08/3673-26-Вих «Про надання інформації» з проханням підтвердити або спростувати інформацію зазначену у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16.12.2025 № 10483/25/3457/Р. Проте відповідь не отримав.
Відповідач стверджує, що відсутність верифікації наданого позивачем витягу унеможливлює його звільнення з військової служби.
Із приводу вказаних обставин суд зауважує наступне.
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи затверджений постановою Кабінету міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15 листопада 2024 р. № 1338
Так розділ «Повідомлення про результати оцінювання» містить наступне:
«…53. Після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Витяг з прийнятого рішення та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності), також відображаються в електронній системі для лікаря, який направив, та за запитом особи можуть бути роздруковані та надані їй у паперовій формі.
54. Відомості про результати проведеного оцінювання надсилаються до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів “Трембіта”.
55. Електронні дані, на підставі яких формується витяг з рішення, передаються в порядку електронної інформаційної взаємодії з електронної системи до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.
У разі відсутності технічної можливості передачі електронних даних протягом трьох робочих днів витяг з рішення надсилається до територіального органу Пенсійного фонду України (найближчого за місцезнаходженням закладу охорони здоров`я, в якому проведено оцінювання) або щодо осіб, причиною інвалідності яких є інвалідність з дитинства, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) таких осіб.
56. У разі коли до направлення на оцінювання в разі потреби із зазначенням причини інвалідності або ступеня втрати працездатності додана копія військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів чи посвідчення про приписку до призовної дільниці відповідно до пункту 21 цього Порядку, у разі встановлення, зміни (невстановлення) відповідній особі групи інвалідності або ступеня втрати працездатності експертна команда повідомляє територіальному центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409).
За наявності технічної можливості електронні дані, на підставі яких формується витяг з рішення, передаються в порядку електронної інформаційної взаємодії до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
56-1. З метою проведення перевірки достовірності інформації, наведеної у витягах з рішень експертних команд у паперовій формі, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, структурних підрозділів з питань ветеранської політики місцевих держадміністрацій (військових адміністрацій), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та військових частин Збройних Сил, закладів охорони здоров`я МВС, Держприкордонслужби, Національної гвардії, Національної поліції, ДСНС використовують електронний сервіс верифікації, призначений для отримання інформації про прийняті рішення експертних команд, який функціонує у складі електронної системи.
Для отримання доступу до інформації про прийняті рішення експертних команд здійснюється електронна ідентифікація користувача відповідно до законодавства. Представники органів, зазначених в абзаці першому цього пункту, використовують для електронної ідентифікації кваліфікований електронний підпис або удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Запит на отримання інформації про прийняте рішення повинен містити інформацію, достатню для пошуку в електронній системі відповідного рішення та однозначної ідентифікації системою особи, запит про рішення щодо якої здійснюється.
Інформація про прийняті рішення експертних команд включає відомості про дату прийняття та номер рішення, інші відомості (крім інформації про стан здоров`я особи), що містяться в рішенні, або про відсутність інформації про рішення в електронній системі, крім медичної інформації. У разі коли до рішення експертної команди внесені зміни після видачі витягу пацієнту, дані в системі вважаються достовірними в разі зазначення дати внесення змін до рішення…».
Суд зауважує, що відповідач з огляду на наведену правову норму мав право на перевірку достовірності інформації, наведеної у паперовій формі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 , номер витягу 10483/25/3457/В, дата прийняття рішення 16 грудня 2025 року, номер рішення 10483/25/3457/Р.
Відтак суд відхиляє доводи позивача про перевищення відповідачем своїх повноважень щодо верифікації паперової форми витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 .
Матеріалами справи підтверджено відсутність даного рішення в електронній системі.
Необхідно відмітити, що про вказану обставину позивач був повідомлений листом відповідача ще у лютому 2026, а саме: 09.02.2026 №08/Щ-372/440 повідомлено, що під час верифікації витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 16 грудня 2025 року № 10483/25/3457/Р із застосуванням Державного електронного реєстру «Оцінювання функціонування особи» за посиланням https://citizen portal-ecoppho-main.apps.krrt1.ncr.gov.ua/login встановлено, що відомості про протокол та паперову справу, на підставі яких прийнято Рішення, в Системі відсутні. Після проведення успішної верифікації буде прийнято рішення про звільнення.
Матеріали справи не містять доказів спростування твердження відповідача про відсутність у електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 , номер витягу 10483/25/3457/В, дата прийняття рішення 16 грудня 2025 року, номер рішення 10483/25/3457/Р.
Так само у справі відсутні докази звернення позивача або його дружини ОСОБА_4 до органу, що провів оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 щодо відсутності такого рішення у електронній системі.
Враховуючи встановлені судом обставини та наведені правові норми, суд приходить до висновку про відсутність протиправності діях відповідача.
Разом із тим суд не заперечує право позивача на звільнення з військової служби за умови подання усіх необхідних документів, у тому числі наявності у електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_4 , номер витягу 10483/25/3457/В, дата прийняття рішення 16 грудня 2025 року, номер рішення 10483/25/3457/Р або надання рішення підписаного в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги”.
За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 2 КАС України.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
За правилами ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір позивачу не відшкодовується.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Морська Галина Михайлівна