Номер провадження 3/754/1732/26
Справа №754/8201/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

08 червня 2026 року місто Київ
Суддя Деснянського районного суду м. Києва Салайчук Т.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
ВСТАНОВИВ:

26.04.2026 о 15 год. 45 хв. у м. Києві на вул. Милославській ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 318, державний номерний знак НОМЕР_1 , проігнорував вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, поданих за допомогою спеціальних світлового сигналу (проблискового маячка червоного кольору) та звукового сигналу (змінної частоти), чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся судовими повістками, які надсилалися за місцем його проживання. З метою належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи на телефонний номер ОСОБА_1 надсилалися повідомлення, які програмним забезпеченням месенджерів визначено як «доставлені» до абонента. Також ОСОБА_1 викликався через оголошення про розгляд справи щодо нього на офіційному вебсайті «Судова влада». Протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 , якого під час його складання повідомлено про розгляд справи Деснянським районним судом м. Києва.
Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 КУпАП, не належать до категорії справ, розгляд яких потребує обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи з урахуванням її складності, поведінки сторін і предмета спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перешкодам для її руху є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Водночас Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитися провадженням у своїй справі, добросовісно користуватися процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З метою забезпечення розгляду справи в розумні строки суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення ОСОБА_1 можливості взяти участь у судовому засіданні, однак він цим правом не скористався і про причини неявки суд не повідомив.
При вирішенні справи суд виходить із достатності наявних матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, вини особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи й ухвалення обґрунтованого і законного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд робить такий висновок.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у справі «O'Halloran and Francis v. The United Kingdom» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Особи, які реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та виконання законних вимог поліцейських. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в невиконанні водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу (формальний склад). Суб`єктом адміністративного правопорушення є спеціальний суб`єкт - водій транспортного засобу. Суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 650565 від 26.04.2026, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у якому зафіксовано дату, час, місце та спосіб вчинення правопорушення; відеозаписом, здійсненим працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, які оформлювали матеріали, на якому зафіксовано подання вимоги про зупинку транспортного засобу за допомогою спеціальних світлового та звукового сигналів і невиконання цієї вимоги ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що вони отримані в установленому законом порядку уповноваженою посадовою особою, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин події, а тому є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП і у своїй сукупності достатніми для вирішення справи. Доказів, які б спростовували викладені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви в їх достовірності, суду не надано. Суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а його дії кваліфіковано правильно.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обставини, визначені ст. 33 КУпАП. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено. З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у виді штрафу, що за своїм видом і розміром відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, буде необхідним і достатнім для його виховання й запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір. Доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, керуючись статтями 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений законом строк постанову про адміністративне стягнення згідно зі ст. 308 КУпАП буде надіслано для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, його роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного в постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення вона підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Тарас САЛАЙЧУК