Справа № 159/2506/26
Провадження № 3/159/1089/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, яка надійшла від ГУ ДПС у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громад янина України, (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «БУДХАУЗ-ГРУП», за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ставиться у вину, що він будучи керівником ТОВ «БУДХАУЗ-ГРУП», як посадова особа, не своєчасно сплачено узгоджені суми подткових зобов`язань з податку на додану вартість, код платежу 14010100, задекларовані відповідно до поданої до Ковельської ДПІ Головного управління ДПС у Волинській області, податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2026 року реєстр. № 9069643662 від 20.03.2026, термін сплати 30.03.2026, фактично погашено 31.03.2026 в сумі 4763,00 грн, чим порушено вимоги п. 57.1ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.
Таким чином ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КупАП).

04.05.2026 ОСОБА_1 отримав повістку, якою повідомлений про розгляд справи 20.05.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення R068090377748, а також подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, а тому, відповідно до ст. 268 КУпАП, її неявка до суду не перешкоджає розгляду справ по суті.
Європейський Суд з прав людини у п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
На підставі викладеного суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст.163-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Суддя, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП доводиться актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 16.04.2026, протоколом про адміністративне правопорушення №137/03-20-04-04 від 16.04.2026, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та іншими матеріалами справи.
Однак, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує такий елемент верховенства права, як принцип пропорційності.
Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.
У рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
За положеннями ст.23,33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому, суд за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Суддя дійшов висновку, що накладення стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, не буде співмірним із вчиненим ОСОБА_1 діянням та буде перевищувати межі необхідності досягнення легітимної мети адміністративного стягнення, зокрема запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Мета адміністративного стягнення може бути досягнення іншими менш обтяжливими для порушника засобами.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 допустив несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, однак затримка є лише у один календарний день, а тому суттєвих наслідків вчинене правопорушення за собою не потягло, що не спростовується матеріалами справи; суддя вважає за можливе, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись щодо нього усним зауваженням.
Крім того, така позиція узгоджується з позицією Волинського апеляційного суду висловленою у постанові від 07.07.2025 у справі № 159/3494/25, яка прийнята за подібних до цієї справи обставин.

Керуючись ст.ст. 22, 221, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого та обмежитись усним зауваженням.

На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

Суддя        Р.Я.Смалюх