Справа № 766/15159/25
Номер провадження 2/954/759/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Олійник В. М.,
за участю секретаря судового засідання Дудки А. О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Кобринчук О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача  ОСОБА_2 в інтересах  ОСОБА_1 звернулася із позовом до Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області про визнання права власності.
Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 належить на праві власності будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, яке видане 20.11.1991 на підставі рішення виконкому Нижньосірогозької селищної ради народних депутатів №108 від 14.11.1991.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, увесь Генічеський район перебуває в окупації з 24.02.2022 року. На даний момент будинок пошкоджений та знаходиться на окупованій території. Для того, щоб мати право на отримання компенсації за пошкоджене майно, відомості про право власності на будинок мають бути внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
09 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора Запорізької міської ради, із заявою про державну реєстрацію права власності на вищезазначений будинок. 
24 червня 2025 року позивач отримала відмову у вчиненні реєстраційних дій, підставою відмови було те, що державним реєстратором не було отримано відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року.
Враховуючи вищенаведене, представник позивача просила визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок, житловою площею 53,8 кв. м та загальною площею будинку 98,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, її представник у судове засідання не з`явилися, позивач свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, де вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1  необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорення її прав як власника житлового будинку саме Нижньосірогозькою селищною військовою адміністрацією Генічеського району Херсонської області.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 18.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду;
Ухвалою судді від 25.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Фактичні обставини, які встановив суд.
На підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, яке видане 20.11.1991 на підставі рішення виконкому Нижньосірогозької селищної ради народних депутатів №108 від 14.11.1991, позивачу  ОСОБА_1 на праві приватної власностіналежить житловий будинок   АДРЕСА_1 , загальною площею - 98,6 кв.м, житловою площею - 53,8 кв. м. Наявний запис про внесення в реєстрову книгу №10 реєстровим номером 2316 від 20.11.1991.
Рішенням №78863495 від 13.05.2025 державним реєстратором прав на нерухоме майно Демченко Захаром Миколайовичем, Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, Запорізька обл., під час розгляду заяви від 09.05.2025 за реєстраційним номером 66834974, було зупинено розгляд заяви, у зв`язку з неотриманням державним реєстратором відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року.
Рішенням №79574442 від 24.06.2025 державним реєстратором прав на нерухоме майно Демченко Захаром Миколайовичем, Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, Запорізька обл., під час розгляду заяви від 09.05.2025 за реєстраційним номером 66834974, було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з неотриманням державним реєстратором відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року.
За довідкою від 25.07.2025 №6113-5003745619,  ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа; місце реєстрації значиться: будинок  АДРЕСА_1 . 
До позову додано технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1  за яким визначено технічні характеристики будинку, зокрема загальну площу 98,6 кв.мта житлову площу - 53,8 кв. м. 

Норми права, які застосував суд.
Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Відповідну правову позицію викладено: у постановах ВП ВС: від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17, у постанові об`єднаної палати КГС ВС: від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, у постановах КГС ВС: від 29.08.2019 у справі № 910/10984/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19.
Так, документом, який посвідчує право власності на житловий будинок до 01 січня 2013 року є Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, виданий до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією.
Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України №1952-IV, будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно,що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 28 цього Закону.
До запровадження в Україні електронної системи - Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності, що здійснювалася на паперових носіях (реєстраційних книгах, архівних/реєстраційних справах) проводилася БТІ.
Отже, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідну правову позицію викладено в постановах КГС ВС: від 05.09.2019 у справі № 921/320/18, від 22.05.2019 у справі № 918/410/18, від 20.05.2020 у справі № 911/1603/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що «з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем.
Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, крім судового, шляху відновлення порушеного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц «Щодо ефективного способу захисту прав покупця (інвестора) у разі порушення продавцем умов договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з передачі усіх необхідних документів для оформлення права власності на це майно»).

Висновки суду.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилалася, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Право власності позивача підтвердженоСвідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок яке видане 20.11.1991 на підставі рішення виконкому Нижньосірогозької селищної ради народних депутатів №108 від 14.11.1991.
Отже, у судовому засіданні встановлено, що  ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок  АДРЕСА_1 , загальна площа - 98,6 кв.м, житловою площею - 53,8 кв. м. 
Право власності позивача виникло до 1 січня 2013 року, отже на момент виникнення такого права діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Для реєстрації права власності, зокрема внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу необхідна довідка комунального підприємства бюро технічної інвентаризації, реєстри якого залишилися на ТОТ.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що позивач має труднощі в реалізації своїх прав, в поза судовому провадженні врегулювати спір неможливо, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 12, 81, 89, 206, 223, 263, 265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області про визнання права власності.
Визнати за  ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок, житловою площею 53,8 кв. м та загальною площею будинку 98,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.
Реквізити сторін:
Представник позивача –Кобринчук Ольга Михайлівна, адреса листування: адреса листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Позивач –  ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник відповідача - ОСОБА_3 ,адреса проживання:  АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач - Нижньосірогозька селищна військова адміністрація Генічеського району Херсонської області, місцезнаходження: вул. Садова, буд. 7, с-ще Нижні Сірогози, Генічеський район, Херсонська область; ЄДРПОУ 44734340.

Суддя	В.М. Олійник