ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 Справа № 917/1080/24 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі
1. Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області
2. Північно-Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області
до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю “Пожєврозахист”
2. Комунального некомерційного підприємства “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів – Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним договору та стягнення 3 447 085,00 грн
представники сторін: згідно з протоколом судового засідання
Суть спору: Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Північно-Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пожєврозахист” та Комунального некомерційного підприємства “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якому просить:
- визнати недійсним договір будівельного підряду по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КИП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру; 10 м. Горішні Плавні Полтавської області» № 244 від 25.11.2019, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ».
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» на користь Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області одержані ним за рішенням суду 3 447 085,00 грн стягнути в дохід держави.
Процесуальні дії суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М.
Ухвалою від 05.07.2024 суд залишив позовну заяву без руху та встановив прокурору строк для усунення недоліків. Прокурор у встановлений судом строк виправив недоліки та уточнив позовні вимоги.
В заяві про виправлення недоліків у справі № 917/ 1080/24 прокурор уточнив назву договору, вимогу про визнання якого заявлено в позові: Прокурор просить суд визнати недійсним Договір про закупівлю № 244 від 25.11.2019, укладений між Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ».
Прокурор зазначив, що договір будівельного підряду по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КИП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру; 10 м. Горішні Плавні Полтавської області» № 244 від 25.11.2019 є Договором про закупівлю № 244 від 25.11.2019, укладений між Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ».
Прокурор уточнив назву відповідача відповідно до даних ЄДРПОУ: Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
У позовній заяві прокурор заявляв клопотання про залучення до участі у справі Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів та про витребування у третьої особи доказів - копію рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.09.2021 № 70/93-р/к.
Ухвалою від 18.07.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі; вирішив справу розглядати у порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 08.08.2024. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки сторонам та учасникам процесу для подання заяв по суті спору; залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів – Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України; витребував від Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України докази: належним чином засвідчену копію рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.09.2021 № 70/93-р/к у повному обсязі.
23.07.2024 від Горішньоплавнівської міської ради надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 10037).
29.07.2024 від Північно-Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 10264).
05.08.2024 від другого співвідповідача – Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області подане клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 10555, 10567, 10568).
05.08.2024 від другого співвідповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10554).
Від Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява (вх. № 10695) про розгляд справи без участі представника третьої особи.
Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з листом від 07.08.2024 надав витребувані ухвалою від 18.07.2024 докази - рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.09.2021 № 70/93-р/к та заявив клопотання про здійснення розгляду цієї справи у закритому судовому засіданні, оскільки у рішенні від 07.09.2021 № 70/93-р/к міститься інформація із обмеженим доступом, яка не підлягає розголошенню відповідно до ст. 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", захист цієї інформації передбачається законом.
13.08.2024 від прокуратури надійшла відповідь на відзив (вх. № 10924, вх. № 11065 від 16.08.2024).
13.08.2024 від прокуратури надійшли заперечення на заяву про зупинення провадження у справі (вх. № 10925).
16.08.2024 суд отримав від другого співвідповідача заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 11061).
16.08.2024 від прокуратури надійшли заперечення на заяву про зупинення провадження у справі (вх. № 11063).
У зв`язку з відпусткою судді Безрук Т. М. підготовче засідання, призначене на 08.08.2024, не відбулося. В зв`язку з чим ухвалою від 04.09.2024 суд призначив наступну дату слухання справи – на 24.09.2024, а також постановив проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні; продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.
23.09.2024 суд отримав від другого співвідповідача клопотання про залишення позову без руху (вх. № 12551) з підстав несплати судового збору за розгляд цієї справи, в задоволенні якого суд відмовив, оскільки судовий збір сплачений правильно.
Під час розгляду справи у підготовчому засіданні 24.09.2024 суд оголосив перерву до 15.10.2024. В зв`язку з цим позивачу-1, відповідачу-1 та третій особі направлено повідомлення про наступну дату слухання справи, про що постановлена відповідна ухвала від 24.09.2024.
Засідання, призначене на 15.10.2024, не відбулося в зв`язку з технічними причинами, про які складено Акт щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи від 15.10.2024.
Ухвалою від 15.10.2024 суд призначив підготовче засідання на 05.11.2024.
Відповідач-2 (Комунальне некомерційне підприємство “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області) повідомив, що не підтримує подане ним раніше клопотання про зупинення від 05.08.2024 (вх. № 10568 від 05.08.2024; том 2, а.с. 48-52). Тому суд залишив це клопотання без розгляду.
Ухвалою від 05.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.11.2024.
Під час розгляду справи у судовому засіданні 28.11.2024 суд оголосив перерву. В зв`язку з цим відповідачам та третій особі направлено повідомлення про наступну дату слухання справи – 11.12.2024, про що постановлена відповідна ухвала.
Від другого співвідповідача надійшло клопотання від 09.12.2024 (вх. № 16629) про відкладення розгляду справи.
Під час розгляду справи у судовому засіданні 11.12.2024 суд оголосив перерву до 21.01.2025. В зв`язку з цим відповідачам та третій особі необхідно направити повідомлення про наступну дату слухання справи, про що постановлено відповідну ухвалу.
Комунальне некомерційне підприємство “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області подало клопотання про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібній справі №922/3456/23.
Це клопотання суд відхилив на підставі ч.3 ст. 195 ГПК України, про що зазначено в ухвалі від 21.01.2025.
Горішньоплавнівською міською радою подане клопотання від 20.01.2025 (вх. № 673) про відкладення судового засідання, призначеного на 21.01.2025.
Ухвалою від 21.01.2025 суд задовольнив вказане клопотання та відклав розгляд справи на 18.02.2025.
Горішньоплавнівською міською радою подане клопотання від 17.02.2025 (вх. № 2146) про відкладення судового засідання, призначеного на 18.02.2025.
Заявлене клопотання суд задовольнив. Ухвалою від 18.02.2025 суд відклав розгляд справи на 20.03.2025.
Позивач - Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області подала клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 20.03.2025.
Ухвалою від 20.03.2025 суд повернувся на стадію підготовчого провадження та зупинив провадження у справі № 917/1080/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 922/3456/23.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 (підстава: звільнення судді з посади) справу № 917/1080/24 передано для розгляду судді Пушку І.І.
31.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області надійшло клопотання (вх. № 16853) про поновлення провадження у справі в зв`язку з закінченням касаційного перегляду справи № 922/3456/23 та усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 12.01.2026 суд поновив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 12.02.2026, визнав явку представників учасників процесу обов`язковою.
Північно-Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області подало заяву (вхід. № 379 від 14.01.2026) про проведення судового засідання 12.02.2026 та усіх наступних судових засідань по справі без участі його представника.
Ухвалою від 12.02.2026 підготовче засідання у справі відкладено на 31.03.2026.
Прокурором заявлено клопотання (вх. № 3967 від 26.03.2026) про зупинення провадження у справі № 917/1080/24 до прийняття остаточного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/20111/23.
Суд задовольнив подане клопотання, ухвалою від 31.03.2026 зупинено провадження у справі № 917/1080/24 до прийняття остаточного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.
17.04.2026 до суду від Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшло клопотання (вх. № 5155) про поновлення провадження у справі в зв`язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, а саме постановленням 08.04.2026 року Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/20111/23 ухвали, якою справу не прийнято до розгляду.
Ухвалою від 27.04.2026 було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.05.2026.
Ухвалою від 21.05.2026 закрито підготовче провадження у справі № 917/1080/24; справу призначити до судового розгляду по суті на 18.06.2026
Суд належним чином виконав обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про розгляд справи шляхом надіслання ухвал суду, в яких відображався хід розгляду справи в електронній формі до Електронних кабінетів учасників справи, засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача-1, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в зв`язку з відсутністю в останнього зареєстрованого електронного кабінету.
Ухвали суду, які направлялась відповідачу-1 поштою на юридичну адресу, були повернуті органом зв`язку як неотримана адресатом.
Відповідно до ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Верховний Суд звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).
Отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Крім того, у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 № 906/587/17 зроблено висновок, що сам факт не отримання адресатом кореспонденції яка надсилалась на належну адресу та повернулась у зв`язку з нетриманням її адресатом не зумовлено об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.
Всі ухвали суду у справі № 917/1080/24, в яких відображався хід розгляду справи були оприлюднена в Державному реєстрі судових рішень.
На офіційному сайті Господарського суду Полтавської області суд неодноразово розміщував відповідні оголошення про розгляд цієї справи.
Отже, сторони про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до статті 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників не перешкоджає розгляду в судовому засіданні позовної заяви.
Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду справи, внаслідок чого вона може бути розглянута за наявними документами.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області 18.10.2019 в електронній системі закупівель Ргоzorro опубліковано оголошення щодо проведення відкритих торгів із закупівлі «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» (кошти місцевого бюджету) (ідентифікатор закупівлі UА-2019-10-18-002402-b), доступне за посиланням https:// prozorro.gov.ua/tender/UA2019-10-18-002402-b.
Очікувана вартість предмета закупівлі становила 4 866 607,00 грн.
Тендерні пропозиції з метою участі у відкритих торгах подало чотири суб`єкти господарювання: ТОВ «Укрінвестбуд ЛТД» код ЄДРПОУ 40273455, ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» код ЄДРПОУ 39376842, ТОВ «ФАБРИКА БУДИНКІВ» код ЄДРПОУ 40932249, ТОВ «ІНДІГО ГРУП» код ЄДРПОУ 35408021 що підтверджується формою реєстру отриманих тендерних пропозицій та звітом про результати проведення процедури закупівлі, розміщеними у системі публічних закупівель за посиланням https:// prozorro.gov.ua/tender/ https:// prozorro.gov.ua/tender/UA2019-10-18-002402-b.
За результатами проведення аукціону, згідно з протоколом засідання тендерного комітету Замовника від 14.11.2019 № 189, переможцем торгів обрано ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» з ціною 4 590 000,00 грн, що підтверджується формою протоколу розкриття тендерних пропозицій.
Рішенням тендерного комітету КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні», оформленим протоколом його засідання від 14.11.2019 № 189, ухвалено визначити переможцем процедури відкритих торгів щодо закупівлі UА-2019-10-18-002402-b «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю та оприлюднити відповідне повідомлення у електронній системі закупівлі.
У подальшому, між КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» (Замовник) та ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» (Підрядник) 25.11.2019 укладено договір про закупівлю по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру, 10 м. Горішні Плавні Полтавської області № 244 (далі - Договір).
За умовами пункту 1.1., 1.2. Договору Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання будівельно-монтажних робіт (надалі - Роботи) за предметом закупівлі: «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП "ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру, 10 м. Горішні Плавні Полтавської області» (код ДК 021:2015 - 45453000-7 капітальний ремонт і реставрація).
Підрядник зобов`язується на основі Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 власними і залученими силами та засобами, з використанням власних матеріальних ресурсів, на власний ризик виконати і здати в установлений строк Роботи, обумовлені цим Договором.
Ціна Договору становить 4 590 000,00 грн, без ПДВ.
Відповідно до пункту 4.1. Договору 4.1. Фінансування робіт (будівництва об`єкта) здійснюється за рахунок коштів з місцевого бюджету та інших джерел фінансування.
Пунктом 4.14. Договору визначено, що оплата за договором підряду здійснюється на підставі виставлених рахунків на попередню оплату та актів за формою КБ-2 та КБ-3 протягом поточного місяця, у якому підписано акти виконаних робіт, або у наступному за поточним, 4.15. - у разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за надані роботи здійснюються при отриманні Замовником бюджетного призначення на фінансування цих робіт, 4.16 - при виникненні бюджетних зобов`язань оплата за виконані роботи проводиться при наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.
Відповідно до пункту 11.1 Договору Даний Договір є укладеним з моменту підписання його повноважними представниками Сторін та діє до 31.12 2020 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. В частині виконання гарантійних зобов`язань Підрядника та відповідальності за їх невиконання умови Договору залишаються дійсними впродовж гарантійних строків.
Додатковою угодою № 1 від 27.12.2019 до Договору п. 3.1. розділу «Ціна Договору» викладено в новій редакції: «Фінансування робіт згідно затверджених кошторисних складає: 2019 рік - 107 358,00 грн., кошти міського бюджету; 2020 рік - згідно затверджених кошторисних призначень».
Додатковою угодою № 2 від 24.01.2020 до Договору п. 3.1. розділу «Ціна Договору» викладено в новій редакції: Договірна ціна на момент укладання Договору є динамічною та становить 4 590 000.00грн.: «Фінансування робіт згідно календарного графіку та затверджених кошторисних призначень складає: 2019 рік - 107 358,00 грн., кошти міського бюджету; 2020 рік - 4 482 642,00 грн., кошти міського бюджету.
Додатковою угодою № 6 від 26.05.2020 до Договору внесені зміни та зменшено ціну договору № 244 від 25.11.2019 року на 132 429,00 грн. по р/р UА178201720344311001100049353 - 132 429,00 грн. п. 3.1. розділу «Ціна Договору» викладено в новій редакції: «Договірна ціна Договору становить: 4 457 571,00 грн. без ПДВ. Фінансування робіт згідно календарного графіку та затверджених кошторисних призначень складає: 2019 рік - 107 358,00 грн., кошти міського бюджету; 2020 рік - 4 350 213,00 грн., кошти міського бюджету.
Додатковою угодою № 7 від 26.05.2020 до Договору про розірвання, внесені зміни та визначено, що згідно пп.10.2 п.10. «Внесення змін у Договір та його розірвання» та на підставі ч. 1 ст. 651 Цивільного Кодексу України Замовник і Виконавець дійшли згоди розірвати Договір № 244 від 25.11.2019, укладений між Замовником та Виконавцем. Сума договору за фактично виконанні роботи складає 3 401 185,00 грн. (три мільйони чотириста одна тисяча сто вісімдесят п`ять грн. 00 коп.), в тому числі: 2019 рік - 107 358,00 грн.; 2020 рік - 3 293 827 грн.
На виконання умов Договору КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» на рахунок ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» відповідно до даних єдиного веб-порталу використання публічних коштів перераховано грошові кошти на загальну суму 3 447 085,00 грн.
Вказане підтверджується листом Управління державної казначейської служби України у м. Горішніх Плавнях Полтавської області від 15.04.2024 № 01- 26/2-06/255, відповідно до якого оплата замовником здійснена за рахунок коштів місцевого бюджету по договору № 244 від 25.11.2019 була здійснена протягом 2019-2020 роках у розмірі 3 447 085,00 грн., по КПК 0712010.
Таким чином, сплачені КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» на рахунок ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» за договором про закупівлю по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру, 10 м. Горішні Плавні Полтавської області» № 244 від 25.11.2019 кошти у розмірі 3 447 085,00 грн є коштами місцевого бюджету.
Водночас, Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 13.05.2020 року прийнято розпорядження №66/23-рп/к про початок розгляду справи № 66-1-50/23-20 за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД ЛТД», передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час їх участі в процедурах закупівель:
- UA-2019-10-18-002402-b, проведених Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області «ДК 021:2015: 45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація»;
- UA-2019-07-19-000823-b, проведених Департаментом житлово-комунального господарства Горішньоплавнівської міської ради «ДК 021:2015: 45233222-1 - Брукування та асфальтування».
За результатами опрацювання Зведених відомостей Антимонопольного комітету щодо спотворення результатів торгів, які містяться на офіційному вебпорталі, установлено що упродовж 2021 - 2023 років Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України приймалися рішення за фактами вчинення учасниками закупівель антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, проведених розпорядниками бюджетних коштів Полтавської області.
Зокрема, відповідно до рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.09.2021 №70/93-р/к за наявності антиконкурентних узгоджених дій укладено 2 договори за результатами закупівель UA-2019-10-18-002402-b, UA-2019-07-19-000823-b.
Вказане рішення (за винятком конфіденційної та інформації з обмеженим доступом) оприлюднене на офіційному вебсайті Антимонопольного комітету України та доступне за посиланням https://eastmtv.amcu.gov.ua/npas/pro-pomshennya-zakonodavstva-pro-zahist- ekonomichnoyi-konkurenciyi-ta-nakladennya-shtrafu-59.
Воно обґрунтоване встановленням та підтвердженням фактів, які у своїй сукупності свідчать про узгодження (координацію) ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД ЛТД» своєї поведінки при підготовці до участі та участі у закупівлі UA-2019-10-18-002402-b, UA-2019-07-19-000823-b та про обмін між ними інформацією, зокрема, взаємозв`язком ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД ЛТД» (п.п. 38-140 пункту 5. рішення), а саме: використання однієї точки доступу до мережі Інтернет та синхронність дій, наявність правовідносин з одними і тими самими особами, наявність сталих господарських відносин між ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД та надання поворотної фінансової допомоги, схожість у документах, поданих ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД-ЛТД» на Торги у складі конкурсних пропозицій, та спільні особливості у завантажених електронних файлах, неподання ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» повного пакету документів, які вимагалися тендерною документацією у торгах, застосування ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД-ЛТД» у документах щодо розрахунку договірної ціни, поданих на торги, однакових розмірів витрат.
Вказані факти свідчать про обізнаність один одного щодо участі у торгах, спільне здійснення вказаними суб`єктами господарської діяльності та доступ до інформації про господарську діяльність один одного, що у свою чергу створює умови для обміну інформацією між вказаними товариствами та сприяє обміну інформацією між ними під час підготовки до участі у закупівлі UA-2019-10-18- 002402-b, UA-2019-07-19-000823-b.
Факти тісної комунікації вказаних учасників закупівлі можуть свідчити про їх координацію дій саме в період проведення торгів та під час підготовки та подання тендерних пропозицій для участі у них. Наявність спільних унікальних властивостей електронних файлів, завантажених в електронну систему закупівель, свідчить про використання вказаними суб`єктами господарювання одного й того ж обладнання для їх виготовлення для участі у закупівлі UA-2019-10-18-002402-b, UA-2019-07-19-000823-Ь.
Вказане свідчить про обмін інформацією між даними учасниками та їх спільну підготовку до участі в торгах.
Враховуючи обставини наявності між вказаними суб`єктами спільних інтересів та взаємозв`язків, обізнаність та системність поведінки останніх під час підготовки та проведення торгів, Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України дійшло висновку про те, що ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД-ЛТД» мали можливість узгодити й узгодили свою поведінку під час проведення торгів, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки.
Така координація економічної поведінки вказаних учасників закупівлі призвела до усунення між ними конкуренції під час проведення торгів.
Як наслідок, ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД-ЛТД» усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже спотворили результати проведення Замовником торгів, порушивши його право на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції».
Листом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.09.2021 копію рішення від 07.09.2021 № 70/93-р/к у справі № 7/01-130-21 надіслано на адресу ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ». У зв`язку із неможливістю вручення зазначеного листа ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» відповідно до ч. З ст. 20 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та абз. 5 ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», інформацію про прийняте відділенням рішення розміщено у газеті «Урядовий кур`єр» № 33 (7154) від 17.02.2022.
У судовому порядку рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.09.2021 № 70/93-р/к у справі № 7/01-130-21 не оскаржувалося.
Штраф накладений за результатами прийняття рішення ТОВ «УКРІНВЕСТБУД-ЛТД» не сплачено, у зв`язку з чим сума штрафу стягнута за рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/17906/23.
Прокурор у позові стверджує, що:
- ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД-ЛТД» під час підготовки документів для участі у тендері, проведеному Департаментом житлово-комунального господарства Горішньоплавнівської міської ради, діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». Внаслідок узгодженості поведінки вказаних суб`єктів господарювання право на укладення договору за результатами торгів одним з учасників (ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ») одержано не на конкурентних засадах, чим спотворено результати торгів;
- узгоджений характер дій ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» вказує як на усвідомлення ним їх протиправності (порушення цими діями правил здійснення господарської діяльності), так і на передбачуваність і бажання настання наслідків від них (усунення конкуренції з метою протиправного отримання права на укладення договору). Вольова спрямованість антиконкурентних узгоджених дій вказаного суб`єкта господарювання свідчить про їх умисність;
- Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України констатовано факт існування порушення на момент прийняття рішення тендерного комітету Замовника про визначення переможцем процедури відкритих торгів та укладення спірного Договору;
Отже, вказаним рішенням Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановлено порушення вимог законодавства, яке полягало у спотворенні його учасниками, зокрема, ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» та ТОВ «УКРІНВЕСТБУД-ЛТД» результатів торгів. Протиправність таких дій полягала в їх спрямуванні на здобуття перемоги у процедурі закупівлі будь-якою ціною, у тому числі шляхом домовленостей з іншим учасником;
- дії TOB «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» спрямовані на завідомо суперечну інтересам держави і суспільства мету одержання права на укладення договору будівельного підряду по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП «ЛІЛІ рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру, 10 м. Горішні Плавні Полтавської області» не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже, суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяє, а навпаки, обмежує розвиток конкуренції у державі;
- в діях ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства;
- придбання КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» за результатами проведення вказаної закупівлі відбулося за відсутності конкуренції та при формальному створенні двома учасниками цього тендеру її видимості;
- договір будівельного підряду по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру, 10 м. Горішні Плавні Полтавської області» № 244 від 25.11.2019, укладений за підсумками тендеру, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ», на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України.
На думку прокурора, враховуючи наявність умислу лише у ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» як сторони оспорюваного договору будівельного підряду № 244 від 25.11.2019, одержані ним 3 447 085,00 грн за вказаним правочином повинні бути повернуті КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» як іншій стороні Договору, а отримані останнім за рішенням суду кошти—стягнуті в дохід держави.
З огляду на викладене, прокурор звернувся до суду за захистом порушених прав та просить:
1. Визнати недійсним Договір про закупівлю № 244 від 25.11.2019, укладений між Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ».
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» на користь Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області 3 447 085,00 грн, а з Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області одержані ним за рішенням суду 3 447 085,00 грн стягнути в дохід держави.
Перший співпозивач - Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області в додаткових поясненнях у справі від 23.07.2024 вказує, що обраний прокурором спосіб захисту прав у цій справі є неефективним, адже повернення до місцевого бюджету грошових коштів за виконані роботі Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ», що були прийняті КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області внаслідок застосування наслідків недійсності правочину, не звільнять лікувальний заклад, як замовника робіт, від обов`язку відшкодування вартості виконаних робіт у подальшому за зверненням товариства, як підрядника робіт. При цьому перший співпозивач звертає увагу суду, що вартість грошової компенсації за виконані роботи ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» буде визначатись на момент її відшкодування, існує припущення того, що вартість цієї компенсації буде більшою ніж та, що вже сплачена за оспорюваним договором. Указане, у свою чергу, буде мати наслідком не захист інтересів щодо яких заявлено позов, а їх порушення. 
Другий співпозивач - Північно-Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області у додаткових поясненнях від 29.07.2024 вказує, що:
- сплачені КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» на рахунок ТОВ «Пожєврозахист» за договором будівельного підряду по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру, 10 м. Горішні Плавні Полтавської області № 244 від 25.11.2019 кошти є коштами місцевого бюджету;
- виходячи із належно встановленого та не оскарженого висновку компетентного органу - Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, факт порушення законодавства у вигляді спотворення антиконкурентними узгодженими діями його учасників при проведенні закупівлі UA-2019-10-18-002402-b, за результатами якої укладено договір будівельного підряду від 25.11.2019 № 244, що суперечить інтересам держави та суспільства, є підтвердженим;
- Договір від 25.11.2019 № 244 є фактично виконаним та оплаченим за рахунок місцевого бюджету;
- оскільки умисел на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави і суспільства з метою отримання прибутку був лише у ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» як сторони оспорюваного договору, враховуючи норми ч. 3 ст. 228 ЦК України, висновується, що одержані ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» кошти за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні», а отримані нею за рішенням суду кошти стягнуті в дохід держави.
Другий співвідповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області у відзиві на позов від 05.08.2024 вказує, що:
- враховуючи те, що прокурор (як і інші учасники справи) не надали суду будь- яких доказів на підтвердження факту обізнаності замовника щодо узгоджених дій учасників закупівлі, і як наслідок його подальшої протиправної бездіяльності на цей конкретний факт, вбачаються обґрунтовані підстави для залишення позову прокурора без розгляду;
- прокурор ставить перед судом загальну вимогу про стягнення коштів саме у дохід держави, а не громади (тобто не до міського бюджету м. Горішні Плавні), що не є тотожними поняттями і стягнення коштів саме до державного бюджету навряд чи вирішить питання про відновлення прав та законних інтересів особи, яку представляє прокурор (тобто Горішньоплавнівської громади), і досягнення в загальному головної мети позову. У своєму позові прокурор жодним чином не пояснює, що саме мається на увазі під поняттям «стягнення у дохід держави» і як саме, на його переконання, це сприятиме відновленню прав ради;
- на думку відповідача інтерес держави у підтриманні законності у сфері публічних закупівель вже відновлено шляхом сплати Відповідачем-1 відповідного штрафу;
- застосування до двостороннього та виконаного у повному обсязі договору односторонньої реституції законодавством не передбачено.
В поясненнях від 07.08.2024 третя особа у справі - Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України вказало, що питання визнання недійсним договору про закупівлю та стягнення коштів не відноситься до повноважень відділення.
У відповіді на відзив другого співвідповідача прокурор зазначив, що:
- у даній справі наявність інтересу держави полягає у порушеннях у сфері бюджетних правовідносин та наявність Договору що суперечить інтересам держави та суспільства з умислу однієї сторони;
- Прокурором повідомлено листом Горішньоплавнівську міську раду про існування порушення інтересів держави внаслідок укладення договору № 244 від 25.11.2019 за результатами проведеної КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» закупівлі UА-2019-10-18-002402-b, результати якої спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, і про наявність підстав для його визнання недійсним як такого, що суперечить інтересам держави з умислу ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ», та застосування наслідків його недійсності. Міській раді надано розумний строк для вжиття самостійних заходів на захист інтересів держави, про що прямо зазначено в листі. Водночас, наданий строк для вжиття самостійних заходів, міською радою належним чином захист інтересів держави не здійснено;
- твердження відповідача про те що позов не підлягає задоволенню, оскільки майно створене за результатами виконання договору передано іншому підприємству та всі зобов`язання завершились виконанням договору, без посилань на норми матеріального права, є лише констатацією факту та не несуть жодного доказового! значення для розгляду справи по суті і прийняття рішення;
- застосування до ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» адміністративно-господарських санкцій не впливає на і можливість застосувати наслідки недійсності правочинів, а тому доводи КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» про подвійне притягнення до відповідальності не заслуговують на увагу.
ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» відзиву на позов чи будь-яких заперечень по суті спору не подав. 
При прийнятті рішення зі спору суд враховує наступне.
Підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та. Північно-Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області.
Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" (абз. 1-3 ч. 4) визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Тобто, за приписами частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Разом з тим захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Водночас, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).
Важливим обов`язком фізичних та юридичних осіб, органів влади, що здійснюють діяльність на території України, є обов`язок додержуватися Конституції України та законів України. Даний обов`язок можна вважати основоположним для всіх інших юридичних обов`язків, який являє собою встановлену державою міру і спосіб необхідної поведінки, що закріплена в нормативно-правовому порядку відповідно до індивідуальних і суспільних інтересів. Він є формою вираження відповідальності перед державою та суспільством.
Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування.
Як вже зазначалось, сплачені Комунальним некомерційним підприємством “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рахунок ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» за договором № 244 від 25.11.2019 кошти є коштами місцевого бюджету.
Уповноваженим суб`єктом владних повноважень щодо захисту інтересів держави у бюджетній сфері, пов`язаній із використанням бюджетних коштів за результатами проведеної Комунальним некомерційним підприємством “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області публічної закупівлі, є Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області.
Тобто, Горішньоплавнівська міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету, та має повноваження на звернення до суду з метою захисту інтересів територіальної громади міста Горішні Плавні. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради.
Горішньоплавнівська міська рада виступає в якості суб`єкта владних повноважень, яка приймає участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язана забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяної державі.
Так, використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Горішньоплавнівської територіальної громади. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади міста.
Засновником Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області та власником її майна є Горішньоплавнівська територіальна громада в особі Горішньоплавнівської міської ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання бюджету, зокрема законність та ефективність використання Комунальним підприємством коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, отже Горішньоплавнівська міська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі.
Отже органом, уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах, є Горішньоплавнівська міська рада як орган, якому підпорядковується Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (одна із сторін договору про закупівлю), а також враховуючи здійснення радою участі у формуванні бюджету та забезпечення його виконання.
Крім того, уповноваженим суб`єктом владних повноважень щодо захисту інтересів держави у сфері публічних закупівель є Північно-Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області.
Так, Держаудитслужба як орган державного фінансового контролю наділена повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель.
Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 906/296/18, від 20.02.2019 у справі № 912/894/18, від 10.04.2019 у справі № 909/569/18, від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18, від 21.05.2019 у справі № 912/895/18, від 29.05.2019 у справі № 909/545/18, від 20.11.2019 у справі № 912/2887/18, від 29.07.2020 у справі № 924/316/18, від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18, від 01.09.2020 у справі № 911/1534/19, від 06.10.2020 у справі № 905/121/19 неодноразово вказував на наявність у Державної аудиторської служби України права на звернення до суду з позовами про визнання недійсними договорів про закупівлю та сформував однозначний правовий висновок, згідно з яким ця служба є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у таких правовідносинах.
Відповідно до Положення про Північно-Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23, Північно- Східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи - управління в Луганській, Полтавській, Сумській областях. Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.
Офіс здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через управління. Офіс здійснює контроль за діяльністю управлінь (п. 7 Положення про Північно- Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016).
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону, державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 10 Закону «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, крім іншого, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.
Отже, Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби є належним позивачем у даній категорії справ.
Суд враховує, що Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області листом від 04.04.2024 № 52/1-5149вих-24 прокурор повідомив про існування порушення інтересів держави внаслідок укладення договору № 244 від 25.11.2019 за результатами проведеної Комунальним некомерційним підприємством “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області закупівлі UА-2019-10-18-002402-b, результати якої спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, і про наявність підстав для його визнання недійсним як такого, що суперечить інтересам держави з умислу ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ», та застосування наслідків його недійсності.
Зазначеним листом також витребувано відомості щодо вжитих і запланованих заходів стосовно визнання недійсним вказаного договору як такого, що суперечить інтересам держави з умислу однієї сторони (приватного підприємства), застосування наслідків недійсності такого правочину, та відомості щодо джерел його фінансування, встановлення бюджетних призначень та виділення бюджетних асигнувань щодо його укладення та оплати.
Листом Горішньоплавнівської міської ради від 25.04.2024 №03- 22/1675/1039 повідомлено про причини ненадання витребуваних документів, у тому числі про перерахування грошових коштів підряднику у зв`язку з їх відсутністю, оскільки міська рада не сторона договору, та щодо вжитих і запланованих заходів стосовно визнання недійсним вказаного договору як такого, що суперечить інтересам держави з умислу ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ». Також повідомлено, що міська рада не має можливості звернутись до суду із позовною заявою, оскільки не є стороною правочину.
Крім того, Кременчуцькою окружною прокуратурою листом від 10.05.2024 № 52/1-7121вих24 повідомлено Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про існування порушення інтересів держави внаслідок укладення договору № 244 від 25.11.2019 за результатами проведеної Комунальним некомерційним підприємством “Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні” Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області закупівлі UА-2019-10-18-002402-b, результати якої спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, і про наявність підстав для його визнання недійсним як такого, що суперечить інтересам держави з умислу ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ», та застосування наслідків його недійсності. Зазначеним листом також витребувано відомості щодо вжитих і запланованих заходів стосовно визнання недійсним вказаного договору як такого, що суперечить інтересам держави з умислу однієї сторони, застосування наслідків його недійсності.
У відповідь листом Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 23.05.2024 № 201631-17/1492-2024 повідомлено, що за вказаних прокурором обставин вбачаються порушення законодавства про закупівлю, однак органу державного фінансового контролю не надано права на звернення до суду щодо визнання недійсними договорів. 
Водночас, управлінням Держаудитслужби не повідомлено про будь-які інші конкретні заходи за наслідками проведення аудиту для усунення порушень інтересів держави, викладених у листах прокуратури, та конкретні строки їх вжиття.
За таких обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення з боку прокурора бездіяльності позивачів, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави та про наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом до суду.
При цьому, пред`явлення позову прокуроробумовлює порушенням інтересів держави в бюджетній сфері, оскільки, на його переконання, вчинення ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру, призвело до придбання робіт за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендеру її видимості. Наслідком цього стало нівелювання мети публічної закупівлі - придбання товарів з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу бюджетних коштів.
Такі дії ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ», за твердженням прокурора, створюють загрозу економічній безпеці держави, порушують порядок проведення публічних закупівель, зокрема їх конкурентну складову, надають підстави для корупційних проявів, безпідставно нівелюють принципи конкуренції при здійсненні закупівель, що призводить до порушення інтересів держави у вказаній сфері суспільних відносин.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Спірним у цій справі є питання наявності правових підстав для визнання недійсним договору закупівлі по об`єкту «Капітальний ремонт чистої сторони хірургічного відділення хірургічного корпусу КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» по вул. Миру; 10 м. Горішні Плавні Полтавської області» № 244 від 25.11.2019, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ»; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» на користь Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області одержаних ним за рішенням суду 3 447 085,00 грн стягнути в дохід держави, з підстав вчинення учасниками публічної закупівлі антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів тендеру. Правовою підставою позову прокурором визначено порушення статей 203, 215 та ч. 3 ст. 228 ЦК України.
Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України, а правові наслідки недійсності правочину - статтею 216 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою, третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
За змістом ч. 3 ст. 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Чітке законодавче визначення поняття "інтерес" та поняття "інтерес держави і суспільства" відсутнє, як і відсутні законодавчо закріплені єдині критерії, принципи, засади їх визначення. Втім поняття "інтерес" є ширшим, адже охоплює, наприклад, "охоронюваний законом інтерес", "публічний інтерес", "суспільний інтерес" тощо.
У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 дано визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес": у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова) означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (див. рішення Конституційного Суду України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999).
Поняття "інтереси держави" має невизначений зміст, і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.
Таким чином, здійснивши правовий аналіз ч. 3 ст. 228 ЦК України, можна дійти висновку, що, зокрема, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
Отже, для правильного вирішення спору у цій справі необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечлива інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін.
Водночас, суд зазначає, що не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства.
Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.
Схожий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №922/1391/18.
В процесі вирішення даного спору судом були встановлені підстави для зупинення провадження по даній справі до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №922/3456/23.
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 (зі змінами).
Згідно із ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У даній справі № 917/1080/24 постало питання, чи підлягає застосуванню до спірних відносин положення частини 3 статті 228 ЦК України, тобто чи є укладений правочин (Договір про закупівлю № 244 від 25.11.2019), таким що не відповідає інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та вчиненим з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, за умови вчинення стороною правочину антиконкурентних узгоджених дій, за які чинним законодавством передбачена відповідальність у вигляді штрафу (пункт 1 статті 50, стаття 52 Закону "Про захист економічної конкуренції").
У постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для застосування ч.3 ст.228 ЦК України як норми внутрішнього законодавства, що за своїм змістом створює підстави для непропорційного втручання держави в право власності приватних осіб, що суперечить приписам Першого протоколу до Конвенції. Такий висновок є загальним, базується на недоліках самої законодавчої норми (тобто він має застосовуватися незалежно від обставин конкретної справи).
Враховуючи викладене, об`єднана палата уточнила висновки, що містяться у постановах від 13.11.2024 у справі №911/934/23, від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, а також інших постановах колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК, наступним чином:
- при визначенні підстав для застосування ч.3 ст.228 ЦК, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо);
- ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання); ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції.
Втім, об`єднана палата дійшла висновку, що за умови застосування відповідних приписів ч.3 ст.228 ЦК, відбувається непропорційне втручання в право власності й добросовісного учасника, оскільки:
- по-перше, добросовісна сторона все одно втрачає очікуваний результат угоди. Вона витратила час, ресурси, можливо зазнала упущеної вигоди і зрештою залишиться ні з чим (лише зі своїм початковим майном/грошима). Якщо правочин був вигідним для неї, позбавлення майна чи прибутку може відчуватися як покарання, хоча умислу з її боку не було;
- по-друге, конфіскація майна добросовісної сторони (того, що вона отримала від іншого учасника) означає, що держава вилучає майно у особи, яка не вчинила свідомого порушення. Такий крок потребує дуже переконливого обґрунтування публічним інтересом. ЄСПЛ у подібних справах перевіряє, чи не було можливості обмежитися менш суворими заходами щодо невинної особи (справа "Air Canada v. the United Kingdom").
Відтак, об`єднана палата у справі № 922/3456/23 дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог прокурора про визнання недійсним договору про закупівлю товарів на підставі ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України та про стягнення з ПП "ЛСВ Моноліт" на користь СКП "Харківзеленбуд" 2 370 000 грн, а з СКП "Харківзеленбуд" одержаних ним за рішенням суду 2 370 000 грн в дохід держави.
Таким чином наразі є висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з поставлених прокурором питань про застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, який підлягає врахуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 236 ГПК України під час вирішення цієї справи № 917/1079/24.
Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд акцентує увагу, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23, норма ч. 3 ст. 228 ЦК України не може бути застосована лише у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист економічної конкуренції. Верховний Суд також дійшов висновку, що для застосування приписів ч.3 ст.228 ЦК прокурор має довести, що сам правочин за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства.
Поряд з цим у межах даної справи підстави для визнання договору недійсним зводяться лише до порушення законодавства про захист економічної конкуренції, на будь-які інші підстави для визнання спірного правочину недійсним прокурор не посилається.
Проте, лише сам факт вчинення ТОВ «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства (ч. 3 ст. 228 ЦК України).
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 910/10055/20 та підтриманий у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23.
Так, прокурором не доведено у чому саме полягає завідомо суперечлива інтересам держави і суспільства мета вчинення спірного договору про закупівлю, як і не доведено, що укладення Договору не відповідало інтересам держави, внаслідок укладення оспорюваного правочину держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала товар неналежної якості.
Отже, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкуренції та погіршенням майнового становища держави, що виключає можливість кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.
Як уже зазначалося вище, відповідно до висновку Верховного Суду від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 антиконкурентна поведінка учасника закупівлі не завжди має за мету завдати шкоди державі чи підірвати її інтереси і сама по собі не трансформує правочин у такий, що суперечить інтересам держави та суспільства у розумінні частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України. Ця норма права не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання законодавства про захист конкуренції.
З огляду на викладене, обставини допущення, зокрема відповідачем 1, при проведенні закупівлі порушення законодавства про захист економічної конкуренції, принципу добросовісної конкуренції, вчинення антиконкурентних узгоджених дій, на які послався прокурор в обґрунтування позову, не є підставами для визнання недійсним спірного договору з підстав його суперечності інтересам держави і суспільства.
Також суд зазначає, що пунктом 4 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини другої статті 40 цього Закону) в разі, якщо суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів тендерів.
Саме у вказаний спосіб держава гарантує розвиток добросовісної конкуренції, забезпечує ефективність правового регулювання сфери публічних закупівель, прозорість процедур. При цьому позбавлення суб`єкта господарювання права протягом трьох років брати участь у процедурах закупівель є тим запобіжчиком, за допомогою якого держава усуває недобросовісність суб`єктів господарювання від можливості мати доступ до публічних коштів.
Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання недійсним Договору про закупівлю № 244 від 25.11.2019 з підстав необґрунтованості такої вимоги.
Відмова суду у задоволенні заявленої прокурором позовної вимоги про визнання недійсним Договору має наслідком відсутність необхідності надавати юридичну оцінку вимогам прокурора в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЖЄВРОЗАХИСТ» на користь Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області 3 447 085,00 грн, а з Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області одержаних ним за рішенням суду 3 447 085,00 грн стягнути в дохід держави, які мають статус похідних вимог.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.
За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку щодо відмови у задоволенні позову повністю з вищенаведених підстав.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.
З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що у позові відмовлено, судові витрати понесені прокурором - залишаються за останнім та не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Пушко І.І.