Провадження № 2/641/2972/2026 	Справа № 641/3787/26 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 липня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі: 
головуючого судді – Щепелевої Г.М., 
за участю секретаря судового засідання - Масалової М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №641/3787/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» через систему «Електронний суд» звернулося до Слобідського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що  11.07.2025 року між ТОВ «Макс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-10474340. 23 січня 2026 року між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 23012026-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 00-10474340, укладеним між ТОВ «Макс кредит» та відповідачем перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Всі нарахування, що відбувалися до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо ТОВ «Макс кредит» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалися жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-10474340 року в сумі 11770,80 грн., з яких: 6720,00 грн. тіло кредиту; 2650,80 відсотки; 2400,00 грн. штрафні санкції. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному в розмірі 11770,80 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою судді від 28.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.
01.07.2026 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, прийшов до наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що 11.07.2025 між ТОВ «Макс Кредит» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір № 00-10474340, за умовами якого кредитодавець надає позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 000,00 грн. а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.п. 1.1, 1.2 Договору).
Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів до 06.07.2026 (п. 1.3 кредитного договору).
Розрахунковий платіжний період за цим договором становить 15 днів. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 26 липня 2025 року, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Дата повернення кредиту, періодичні дата оплати процентів та дата сплати комісії зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (пункт 1.4 кредитного договору).
Тип процентної ставки фіксована (пункт 1.5 кредитного договору).
Стандартна процента ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки) (пункт 1.5.1 кредитного договору). Знижена процентна ставка становить 0,49 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною пунктом 1.4. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) (пункт 1.5.2 кредитного договору).
Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту, що складає: 1 200 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього договору (пункт 1.6 кредитного договору).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії становить 3823,10 % (пункт 1.8 кредитного договору).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періоду користування за зниженою процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладення договору становить 3081,51 % (підпункт 1.8.1 кредитного договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладення договору становить 27504,00 грн. Загальні витрати за кредитом за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладення цього договору становлять 21504,00,00 грн (пункт 1.9 кредитного договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за зниженою процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладення договору становить 27099,00 грн. Загальні витрати за кредитом за умови користування кредитом виключно за зниженою процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладення цього договору становлять 21099,00 грн (підпункт 1.9.1 кредитного договору).
Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «43306», що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Як вбачається із інформації із АТ «УНВЕРСАЛ БАНК» та виписки за договором 11.07.2025 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який було відкрито на ім`я ОСОБА_1 , зараховано кошти в сумі 6 000 грн.
За змістом договору факторингу від 23 січня 2026 року № 23012026-МК/ЄАПБ, акту прийому-передачі реєстру боржників від 23 січня 2026 року за договором факторингу від 23 січня 2026 року №23012026-МК/ЄАПБ, платіжні інструкції № 13 від 29 січня 2026 року, витягу з реєстру боржників від 23 січня 2026 року до договору факторингу від 23 січня 2026 року №23012026-МК/ЄАПБ, ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10474340 від 11 липня 2025 року, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу – 6720,00 грн, заборгованості зі сплати відсотків – 2650,80 грн, 2 400 грн - заборгованість за штрафом.
Згідно із наведеним позивачем розрахунком ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором від 07.11.2025 № 00-10474340 у розмірі 11770,80 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу – 6720,00,00 грн, заборгованості зі сплати відсотків – 2650,80 грн, заборгованість за штрафом 2400,00 грн.
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами цього правочину в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем кредитного договору, за умовами якого їй передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника. Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».
Використання для підписання кредитних договорів електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр та букв, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на банківський рахунок (банківську картку).
Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять.
Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладений з дотриманням вимог закону.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Сторони кредитного договору узгодили умови цього договору, зокрема, щодо розміру процентів за користування коштами, строк його дії тощо.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).
ТОВ «ФК «ЄАПБ» у визначений законом спосіб набуло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту від 11 липня 2025 року № 00-10474340.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 755/10942/17 викладено висновок про те, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (у цьому випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково, зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором. 
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 2400,00 грн, необхідно зазначити таке.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.
Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Кредитний договір укладено 11.07.2025 під час дії воєнного стану, отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача коштів за нарахованим штрафом.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
За змістом частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Перевіряючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд встановив таке. Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 6 000 грн. Згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, сума кредиту до видачі позичальнику становить 6 000 грн, а комісія за надання кредиту в розмірі 1 200 грн зазначена в окремій графі та є самостійним платежем, відмінним від суми кредиту (тіла кредиту).
За змістом пункту 1.6 кредитного договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту, що складає 1 200 грн. Отже, комісія за надання кредиту є платою за дії, які кредитодавець вчиняє з власних інтересів та на виконання своїх обов`язків за кредитним договором (надання кредиту), а не окремою послугою, наданою позичальнику.
Натомість позивач, заявляючи до стягнення заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 6720 грн, включив до неї суму комісії за надання кредиту в розмірі 1 200 грн, що не узгоджується з умовами кредитного договору та його додатків, за якими сума кредиту становить 6 000 грн, а комісія є самостійним платежем. За даними наданого позивачем розрахунку заборгованості залишок заборгованості за тілом кредиту становить 6720 грн, залишок заборгованості зі сплати комісії - 720 грн.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Зміст принципу диспозитивності полягає в тому, що суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких заявляють сторони, та не може за власною ініціативою змінювати предмет або підстави позову.
Позивач заявив до стягнення заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), процентами та штрафом; вимог про стягнення комісії за надання кредиту позивач не заявляв. Суд, діючи в межах заявлених позивачем вимог та з огляду на принцип диспозитивності, не вправі виходити за межі предмета позову і стягувати комісію, про стягнення якої позивач не просив. Водночас з тих самих міркувань суд не може стягнути комісію й опосередковано - шляхом включення її до складу основної суми боргу (тіла кредиту), оскільки таке включення суперечить умовам кредитного договору та його додатків і фактично призводило б до стягнення не заявленого позивачем платежу під виглядом іншої складової заборгованості.
За таких обставин обґрунтованим та доведеним є розмір заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) -6000 грн, а у стягненні 720 грн, які за своєю правовою природою становлять комісію за надання кредиту та помилково включені позивачем до складу тіла кредиту, необхідно відмовити.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 11.07.2026 № 00-10474340 становить 8650,80 грн, що складається з: тіла кредиту - 6000 грн, процентів – 2650,80 грн.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає судові витрати на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1956,69 грн. (8650,80/11770,80 х 2662,40)
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 - 274, 279, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8650,80 грн. та судовий збір у розмірі 1956,69 грн., всього на суму 10 607 (десять тисяч шістсот сім) грн. 49 коп.
В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ - 35625014. 
Відповідач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Г.М.Щепелева