Справа № 486/793/26
Провадження № 2/486/1160/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року ОСОБА_1 , який діє через свого представника – адвоката Петрину О.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням ним навчання. 
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідач є батьком позивача. Шлюб між батьками позивача розірвано на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.02.2012. З 2010 року відповідач сплачував матері позивача – ОСОБА_3 аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. До досягнення позивачем повноліття відповідач регулярно сплачував аліменти. Заборгованість по виплатах відсутня.
11.08.2025 року позивачу виповнилося 18 років та стягнення аліментів на його утримання припинено. Наразі позивач навчається у Жилінському університеті у Жиліні, Словацька Республіка. Відповідно до довідки від 09.04.2026 р. відповідач є студентом машинобудівного факультету, денна форма бакалаврського навчання, до 1-го курсу зарахований 09.07.2025. Очікуваний термін завершення 1-го ступеня вищої освіти червень 2028 року.
Позивач не має змоги утримувати себе самостійно та працювати, оскільки навчається на денній формі, тому потребує матеріальної допомоги. Проживає позивач у гуртожитку у м.Жиліні, тому повинен нести витрати за проживання у розмірі 250 Євро за 4 місяці (у місяці, коли проходить навчання) та по 100 Євро за місяць у літній період. Також позивач несе витрати на проїзд (близько 100-200 Євро на місць), харчування (близько 300 Євро на місяць), придбання одягу, канцелярських товарів, посібників та книжок, необхідних для навчання, лікування та інші витрати.
Відповідач працює у філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом», та отримує стабільну заробітну плату. Аліменти на утримання позивача до 18 років сплачувались його батьком регулярно та безперебійно, що підтверджує його платоспроможність. На утриманні неповнолітніх дітей не має.
У зв`язку з тим, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач офіційно працює та має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.
Ухвалою суду від 04.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Просив також суд розглядати справу без його участі.
Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, ОСОБА_2 , є батьком позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області України /а.с.8/.
Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.02.2012, шлюб між батьками позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , розірвано /а.с.9/.
Відповідно до довідки від 09.04.2026, виданої деканатом Машинобудівного факультету Жилінського університету у Жиліні, позивач, ОСОБА_5 , навчається на факультеті з 01.09.2025 і до теперішнього часу, за спеціальністю: машинобудування, освітня програма енергетична та екологічна техніка – денна форма бакалаврського навчання. Очікуваний термін завершення 1-го ступеня вищої освіти: 06/2028 /а.с.10, 11/. 
Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.10.2010, з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.09.2010 і до повноліття сина /а.с.12, 13/.
Згідно з ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 150, ч. 12 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 
Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №346/103/17-ц.
Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти за спеціальністю машинобудування, освітня програма енергетична та екологічна техніка Машинобудівного факультету Жилінського університету у Жиліні, у зв`язку з чим не має змоги працювати, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання.
Позивач зазначає, що відповідач працює у філії «ВП «Південноукраїнська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» та отримує стабільну заробітну плату, отже відповідач має можливість надавати допомогу сину, який навчається. Відповідач даної обставини не заперечував.
Доказів того, що відповідач має на утриманні непрацездатних дружину, батьків, інших дітей, суду не надано.
Слід зазначити також, що Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Даних щодо майнового стану матері дитини позивача ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Оцінюючи надані суду докази, виходячи із рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дітей, зважаючи на встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на його утримання, у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) останнього щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання, задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), який продовжує навчання, аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 17.04.2026 року та до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.О. Волощук