Справа № 346/1804/26
Провадження № 2/346/2089/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 червня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі : судді Васильковського В.В.,
за участю секретаря Максимчук М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

07.04.2026 року позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що18.08.2025 року, близько 12 год. 40 хв. в м. Коломия, по вул. Олекси Довбуша, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Honda СР-В, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті Довбуша-Трильовського, не надала перевагу в русі автомобілю Рено-Лагуна, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків і порушено п. 16.11 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , того дня вона близько 12:40 в м. Коломия на перехресті Довбуша-Трильовського, керуючи транспортним засобом Honda CP-В, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не побачила дорожній знак Стоп, оскільки їхала там перший раз, та не надала переваги в русі автомобілю марки Рено-Лагуна, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В результаті цього відбулось зіткнення з автомобілем. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , того дня вона близько 12:40 в м. Коломия на перехресті Довбуша-Трильовського, керуючи транспортним засобом марки Рено-Лагуна, номерний знак НОМЕР_2 їхала по головній дорозі в той час з другорядної дороги виїхав автомобіль Honda СР-В, номерний знак НОМЕР_3 який не надав їй перевагу в русі та здійснив зіткнення з її автомобілем. Факт вини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.02.2026 року, у якій суд постановив визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУПАП. Внаслідок ДТП автомобілю марки Renault Laguna, чорного кольору, 2009 року виготовлення, номерний знак НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдано значних механічних пошкоджень. Відповідно до Висновку експерта № CE-19/109-26/2026-АБ від 13.03.2026 року, вартість матеріального збитку, завдана власнику транспортного засобу марки «Renault» моделі «Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 19.08.2025 р., внаслідок пошкоджень отриманих 19.08.2025 р., становила 231 743 грн. Страховою компанією «Оранта» було виплачено відшкодування по договору №227695674, у розмірі 201 990 грн. Проте, відповідно до вищезазначеного висновку експерта № CE-19/109-26/2026-АБ від 13.03.2026 року, проведеного Івано-Франківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, вартість матеріального збитку становить 231 743 грн. Таким чином, сума невідшкодованих збитків становить: 231 743 грн. 00 коп. - 201 990 грн. 00 коп. = 29 753 грн. 00 коп. Тому, просить стягнути зі ОСОБА_2 , на її користь матеріальні збитки, заподіяні внаслідок ДТП, в сумі – 29753 грн., та стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 10.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що постановою Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 16.02.2026 року, по справі 346/4277/25, апеляційну скаргу ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_1 – задоволено, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2026 року – скасовано, та ухвалено нову постанову, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 28-30).
Відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/109-26/2026-АВ від 13.03.2026 року, вартість матеріального збитку, завдана власнику транспортного засобу марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 19.08.2025 року, внаслідок пошкоджень отриманих 19.08.2025 року, становила 231743 грн. (а.с. 8-22).
Згідно з копією рахунку-фактури № 26-480 від 25.02.2026 року, вартість проведення авто-товарознавчої експертизи становить – 5348 грн. 40 коп. (а.с. 23).
Як встановлено з матеріалів справи, Страховою компанією «Оранта» було виплачено відшкодування по договору №227695674, у розмірі 201 990 грн. (а.с. 31).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності із положеннями частини другої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 12 ЦПК України).
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з частиною першою статті 22, частиною першою статті 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

V. Оцінка суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Так, суд вважає доведеною ту обставину, що.08.2025 року, близько 12 год. 40 хв. в м. Коломия, по вул. Олекси Довбуша, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Honda СР-В, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті Довбуша-Трильовського, не надала перевагу в русі автомобілю Рено-Лагуна, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків і порушено п. 16.11 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/109-26/2026-АВ від 13.03.2026 року, вартість матеріального збитку, завдана власнику транспортного засобу марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 19.08.2025 року, внаслідок пошкоджень отриманих 19.08.2025 року, становила 231743 грн. (а.с. 8-22).
Однак, як встановлено з матеріалів справи, Страховою компанією «Оранта» було виплачено відшкодування по договору №227695674, у розмірі 201 990 грн. (а.с. 31).
Тому, враховуючи вищенаведене, сума невідшкодованих збитків становить: 231 743 грн. - 201 990 грн. = 29 753 грн.
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння шкоди ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом, тобто джерелом підвищеної небезпеки.
Також, позивачем доведено розмір шкоди, який відповідачем не спростований, свого розрахунку ОСОБА_2 , не надала.
Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Така правова позиція міститься у Постанові ВС від 26.04.2022 року у справі 184/1641/20.
Аналіз наведених вище положень закону дає підстави для висновку, що на відповідача покладено обов`язок довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, спричинена внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з вини відповідача. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 29753 грн. 

VI. Судові витрати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 3028 грн., та витрати, пов`язані з проведенням авто-товарознавчої експертизи, у сумі – 5348 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 11, 15, 16, 22, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-89, 141, 174, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , матеріальні збитки, заподіяні внаслідок ДТП, в сумі – 29753 (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: сплачений судовий збір, у розмірі – 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок; витрати, пов`язані з проведенням авто-товарознавчої експертизи, у сумі – 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: 	Васильковський В. В.