ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"24" червня 2026 р.	 	Справа № 916/1737/26	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу 
за позовом: Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; код ЄДРПОУ 14282829),
до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 144977,35 грн.
Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи.
Обставини справи.
Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним Договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808923256 від 25.04.2024 у розмірі 144977,35 грн, з яких сума кредиту (тіло) у розмірі 99373,90 грн та сума простроченої заборгованості за комісією у розмірі 45603,45 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808923256 від 25.04.2024.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2026 справу № 916/1737/26 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 916/1737/26 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) - протягом 16 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановив відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України - протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснив сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України. 
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 ГПК України).
Частиною 11 ст. 242 ГПК України встановлено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилались судом рекомендованим листом на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі. 
Зазначена ухвала суду не отримана відповідачем у справі, про що свідчить повернуте на адресу суду поштове повідомлення з відміткою пошти „адресат відсутній за вказаною адресою ” (т. 1, а.с. 53-55).
Станом на 23.06.2026 від відповідача у справі відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Також від сторін у справі жодних заяв про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених ГПК України не надходило.
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги відсутність протягом тривалого часу будь-яких клопотань від сторін у справі, в яких останні заперечували б проти розгляду даної справи по суті, враховуючі, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання розумних строків вирішення спору справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.
У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
ВСТАНОВИВ:
Матеріали справи свідчать, що 25 квітня 2024 року між Акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (надалі – банк, кредитор або позивач) і фізичною особою-підприємцем Клименком Юрієм Віталійовичем (надалі – позичальник, клієнт або відповідач) був укладений Кредитний договір “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808923256 (надалі – Кредитний договір або Договір) за допомогою системи “Інтернет Банкінг” шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. 
Факт Укладення Кредитного договору з боку позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 08.05.2026, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_710808923256.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Клименко Юрій Віталійович (підписувач1) 10:07:38 25.04.2024. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.
Відповідно до умов п. 1.1. Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами. 
Відповідно до умов п. 1.1.8. Договору термін “Типові умови” використовується в цьому Договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС”, укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК”, що розміщуються на інтернет-сайті банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору (далі – Типові умови). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Типових умовах. 
Відповідно до умов п. 5.1 Договору цей Договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника, як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав передбачених Типовими умовами стосовно банку.
Умови кредитування: сума кредиту складає 120000 гривень, строк кредитування – до 25.04.2026 включно, комісійна винагорода за надання Кредиту – 1.0 % від суми кредиту та сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1. Типових умов; комісійна винагорода за обслуговування кредиту – 1.9 % від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника. 
Відповідно до умов п. 1.4. Договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів. 
Згідно вказаного графіка платежів позичальник має, починаючи з 25.05.2024 щомісячно не пізніше 25 числа місяця до 25.04.2026 сплачувати суму у розмірі 7280,00 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 5000,00 грн та на погашення комісії по 2280,00 грн щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 174720,00 грн, з яких 120000,00 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 54720,00 грн на погашення комісії.
Відповідно до умов п. 3.5. Типових умов надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. Договору. 
Позивач зазначає, що факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією NTR.79157349.76418.29514 вiд 25.04.2024, призначення платежу: “Зарахування на поточний рахунок кредитних коштiв за договором № 710808923256 вiд 25.04.2024 за позикою фізична особа-підприємець Клименко Юрій Віталійович”, сума: 118800,00 грн. 
Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1200,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією NTR.79157349.76417.29514 вiд 25.04.2024, призначення платежу: “Оплата комiсiї за рахунок кредитних коштiв за договором № 710808923256 вiд 25.04.2024 за позикою фiзична особа-підприємець Клименко Юрій Віталійович”. Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.
Згідно із пунктом 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки зазначені в Договорі.
Позивач вказує, що відповідно до умов Договору за користування кредитом та його обслуговування, станом на 01.05.2026 нарахована комісія у сумі 45603,45 грн. Також на цю дату прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 99373,90 грн.
11 лютого 2025 року позивач направив відповідачу вимогу за вих. № 90 про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, зазначена вимога ФОП Клименком Ю.В. виконана не була, чим порушені законні права заявника на повернення кредиту.
Згідно з розрахунком позивача та наданою ним випискою по рахунку, заборгованість ФОП Клименком Ю.В. за Кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808923256 станом на 01.05.2026 становить 144977,335 грн, з яких: 
- 99373,90 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 99373,90 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 0 грн;
- 45603,45 грн прострочена заборгованість за комісією.
Матеріали справи також свідчать, що відповідачем була припинена 15.05.2025 господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис № 2011050060007000261 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до частин 8, 9 ст. 4 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Відповідно до ч.1 ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) зазначено, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа-підприємець відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Отже, припинення підприємницької діяльності ФОП Клименком Ю.В. не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо договору, який укладений між суб`єктами господарської діяльності.
Тобто, стороною правочину виступала фізична особа-підприємець і припинення надалі її підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №760/13915/18 від 26.06.2019.
Станом на день звернення позивача з цією позовною заявою до суду, заборгованість за Кредитним договором відповідачем погашена не була.
Таким чином, позивач вважає, що невиконання відповідачами договірних зобов`язань є порушенням умов Кредитного договору.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” підлягають задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. 
Приписами ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено, що відповідач на виконання умов укладеного з позивачем Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808923256 від 25.04.2024, отримав від позивача кредитні кошти в розмірі 118800,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR. 79157349.76418.29514 від 25.04.2024. Також, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1200,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR. 79157349.76417.29514 від 25.04.2024.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Приписами статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, що позивачем було виконано зобов`язання за Кредитним Договором щодо перерахування кредитних коштів позичальнику в передбаченому договором розміру, що підтверджується встановленими судом обставинами. Проте, в порушення договірних зобов`язань, відповідачем не було виконання належним чином та в повному обсязі зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим за відповідачем рахується прострочена заборгованість зі сплати відповідних сум платежів.
З огляду на викладене, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного Договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808923256 від 25.04.2024 станом на 01.05.2026 становить 144977,35 грн, з яких: 99373,90 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 99373,90 грн та 45603,45 грн прострочена заборгованість за комісією - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.
Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростували, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Клименка Юрія Віталійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 710808923256 від 25.04.2024 станом на 01.05.2026 включно в розмірі 144977,35 грн, з яких: 99373,90 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту у розмірі 99373,90 грн, прострочену заборгованість за комісією 45603,45 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Рішення підписано 24.06.2026. 

Суддя Нікітенко С.В.