Дата документу 02.06.2026	Справа № 554/9652/25	
 	Провадження № 2/554/1961/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - Сініцина Е.М.,
за участю секретаря – Кувіти М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 7650141 від 04.03.2024 року у розмірі 50 902,00 грн., з яких 10 550,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 27 852,00 грн. – заборгованість за відсотками, 12 500,00 грн. – заборгованість за пенею, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу – 6 000,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач на підставі Договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» є новим кредитором за Кредитним договором № 7650141 від 04.03.2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за яким у останнього виникла заборгованість.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 05.09.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем - ТОВ «Діджи Фінанс» надані: копія договору № 7650141 про надання споживчого кредиту від 04.03.2024 року; паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), Картка обліку Договору (розрахунок заборгованості); Довідка ТОВ «Пейтек» про успішне перерахування грошових коштів вих. № 20250519-194 від 19.05.2025; Договір факторингу № 27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджі Фінанс»; Додаток №1 до договору факторингу – Залишок боргу на момент відступлення прав вимоги; Платіжна інструкція № 10772 від 27 листопада 2024 року, також надані документи про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та Договір про правову допомогу, Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги; Детальний опис виконаних робіт адвокатом; а також установчі документи юридичної особи. 
Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують укладання між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1  кредитного договору №7650141 від 04.03.2024 року, шляхом накладення електронного підпису (одноразовий ідентифікатор A9068) ОСОБА_1 , отримання відповідачем кредитних коштів у загальному розмірі 25 000,00 грн., що підтверджено Довідкою ТОВ «Пейтек» про успішне перерахування грошових коштів вих. № 20250519-194 від 19.05.2025 року.
Розрахунком заборгованості підтверджується, що на 27.11.2024 року, тобто на день укладання Договору факторингу між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджі Фінанс», ОСОБА_1 мав заборгованість у розмірі 50 902,00 грн., з яких 10 550,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 27 852,00 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 12 500,00 грн. – штраф. 
Частиною 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір створює певні права та зобов`язання сторін.
Згідно з ст. 1056 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до положень ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.
Договором факторингу №27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджі Фінанс» та Додатками до нього, в тому числі Витягом з додатку до договору факторингу, підтверджується факт передачі прав вимоги за Кредитним договором від 04.03.2024 року № 7650141 до ТОВ «Діджі Фінанс», в якому вказано, що заборгованість за Кредитним договором № 7650141 від 04.03.2024 року дорівнює 50 902,00 грн., з яких 10 550,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 27 852,00 грн. – заборгованість за відсотками, 12 500,00 грн. – заборгованість за пенею.
Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача неустойки, суд зазначає про наступне.
Суд вважає, що вказана в Розрахунку заборгованості сума12 500,00 гривень – штраф, а також - 0,00 гривень – заборгованість за пенею, не відповідає виду неустойки, що вказані в Витягу до договору факторингу, де 12 500,00 гривень – заборгованість за пенею.
Нормою статті 625 ЦК України встановлено правове регулювання відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Так, згідно ч.ч. 1-2 зазначеної статті, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Оскільки воєнний стан в Україні, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в подальшому Указом від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-IX запроваджено з 24 лютого 2022 року та станом на дату розгляду справи не скасовано, суд вважає, що нараховані позивачем заборгованість за пенею та за порушення грошового зобов`язання не підлягають стягненню, відповідно до вищенаведених норм.
На підставі встановлених даних, суд дійшов висновку, що відповідач звернувся до ТОВ «Авентус Україна» 04.03.2024 року внаслідок чого підписав цифровим підписом кредитний договір № 7650141, фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі передбаченому у договорі у повному обсязі, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за кредитним договором яка дорівнює 38 402,00 грн., з яких 10 550,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 27 852,00 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, право вимоги за яким перейшло до позивача ТОВ «Діджі Фінанс» за Договором факторингу №27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача – ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 за Договором кредиту № 7650141 від 04.03.2024 року – підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості у розмірі 38 402,00 гривень.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 827,53 гривень.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником позивача надано підтвердження витрат позивача на професійну правову допомогу: Договір про правову допомогу №42649746 від 01 січня 2025 року, додаткова угода №7650141 до Договору №42649746 від 02 квітня 2025 року, Акт 7650141 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31 березня 2025 року на загальну суму – 6000 гривень; Детальний опис виконаних робіт адвокатом.
Таким чином, суд вважає доведеним розмір витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн., що є співмірним із складністю справи, об`ємом виконаних робіт. 
На підставі ст.ст. 526,626,628,1046,1049,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 04.03.2023 року №7650141, у розмірі 38 402,00 грн., з яких 10 550,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 27 852,00 грн. – прострочена заборгованість.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 827,53 грн. та 6 000,00 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», адреса – 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код в ЄДРПОУ 42649746.
Відповідач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.