Справа № 530/155/26
Номер провадження 2/530/463/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Бізнес Позика” звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 23.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 526989-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Тобто, ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0812 на номер телефону НОМЕР_1 , який був зазначений відповідачем у анкеті особистого кабінету. ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 11000,00 грн, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1% за кожень день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 . Відповідач ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 2790,00 грн. 
Оскільки відповідач, ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 526989-КС-001 від 23.02.2025 року, у останньої, станом на 07.01.2026 року, виникла заборгованість у загальному розмірі 28231,10 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 10890,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 10781,10 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно ст. 625 ЦКУ – 5500,00 грн., сума прострочених платежів за комісією – 1060,00 грн.
Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 20.02.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Представник позивача в позові просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
29.04.2026 р. представник відповідача, адвокат Зачепіло З.Я., направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки товариством було направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0812, проте у матеріалах справи відсутні докази застосування ОСОБА_1 цього одноразового ідентифікатора, підписання ним кредитного договору та відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження зазначених у позові обставин про те, ТОВ «Бізнес позика» засобами електронного зв`язку направляв оферту позичальнику – відповідачу, до то ж в матеріалах справим відсутні документи, які підтверджують виконання ТОВ «Бізнес позика» умов договору щодо перерахунку коштів саме на банківський рахунок ОСОБА_1 , а довідка ТОВ «ПрофітГід» надана позивачем не є документом бухгалтерського обліку, не надано доказів на підтвердження відносин між ТОВ «Бізнес позика» та ТОВ «ПрофітГід», відтак, неможливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, тобто, належних, допустимих та достатнії доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, щодо отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними, наявності заборгованості та її розміру, матеріали справи не містять, а відтак позов є недоведеним та необгрунтованим. А також кредитор не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за комісію за надання кредиту є нікчемним.
04.05.2026 р. представник ТОВ «Бізнес позика», Виноградов Ю.Е., надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК та ГК України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, до позовної заяви було додано візуальну форму послідовностей дій клієнта щодо укладення кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», посвідчена директором ТОВ «Бізнес позика» Тимощуком Р.О., а номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за кредитним договором був вказаний позичальником під час укладення кредитного договору в його особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «ПрофітГід», та є первинним платіжним документом, а здійснений позивачем розрахунок заборгованості конкретизований та містить інформацію за усіма складовими, що забезпечує можливість перевірки такого розрахунку за наявними в матеріалах справи доказами. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами кредитного договору, позичальник добровільно погодився з умовами договору, протягом строку дії договору та після його закінчення не звернувся з заявою про його розірвання, визнання недійсним в цілому або його окремих частин. До того ж відповідач здійснила платіж за кредитним договором, тобто конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору, і відповідно визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості, зокрема процентів та комісії за надання кредиту і не заперечує даний факт. Відповідач не пояснила чому розрахунок наданий позивачем є необгрунтованим, також вона не була позбавлена можливості надати свій розрахунок за даним кредитним договором. До відповіді на відзив додають докази правомірності відносин між ТОВ «Бізнес позика» та ТОВ «ПрофітГід» про технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів та на підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд позов ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовільнити в повному обсязі.
27.05.2026 р. представник відповідача, адвокат Зачепіло З.Я. направила додаткові пояснення, в яких просить відмовити у повному обсязі у задоволенні ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та зазначає, що відповідач ОСОБА_1 являється дружиною військовослужбовця, а тому нараховані відсотки є незаконними та підлягають списанню, оскільки на неї поширюються пільги передбачені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Судом встановлено, що 23.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 526989-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно 2 розділу Договору «Предмет Договору» п. 2.1. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмір 11 000,00 (Одинадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитим та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - Правила). П. 2.3. Строк, на який надасться Кредит: 16 тижнів. П. 2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. П. 2.5. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 2 200,00 грн., комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту.
Згідно п. 2.6. Договору Комісійна винагорода, яка стягується з Позичальника на користь третьої особи, що надає платіжні послуги, під час здійснення платежів за Договором через Сайт Кредитодавця або через Особистий кабінет становить не більше 0,65% (нуль цілих шістдесят п`ять сотих відсотків) від суми платежу, по вноситься Позичальником. При цьому Кредитодавець забезпечує Позичальнику можливість безкоштовного здійснення переказу коштів (без стягнення комісійної винагороди) способами оплати, визначеними Кредитодавцем. Інформація про такі способи оплати розміщена на Сайті Кредитодавця за посиланнос https://my.tpozyka.com/pay.
Згідно пунктів 2.8. Договору строк дії Договору: до 15.06.2025 року; п.2.9. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 22 378,15 грн; п. 2.10. Загальні витрати за Кредитом: 11 378,15 грн, п. 2.12. Денна процентна ставка: 0,92 процентів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка розрахована відповідно до методики розрахунку, шо затверджена Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 № 16 «Про затвердження Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит».
ехнологія (порядок) укладення договору.
В п. 3.2.1 Договору вказано, що для укладання Договору Позичальником вперше, в порядку встановленому Правилами та цим Договором, Позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати Кредит, шляхом заповнення на Сайті Кредитодавця усіх граф відповідної форми вручну Надаючи таку інформацію, Позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено овідною сторінкою Сайту Кредитодавця (Заявкою) та які необхідні для укладення Договору та реєстрації Позичальника в ІКС кредитодавця. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. П. 3.2.2 Договору під час реєстрації в ІКС Кредитодавця та внесення особистих даних Позичальник шляхом проставлення відмітки (чекбокс) на сайті підтверджує: надання згоди на обробку його персональних даних Кредитодавцем та комунікаційними операторами на умовах Згоди на обробку персональних даних, яка міститься на Сайті; ознайомлення з актуальною версією Правил надання споживчих кредитів, які містяться на Сайті, ознайомлення з актуальною версією Публічної інформації про діяльність Кредитодавця, яка міститься на Сайті, ознайомлення та прийняття Публічної пропозиції ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на укладання Договору про використання електронних підписів для вчинення правочинів.
Після проведення дій, зазначених в п. 3.2.2. цього Договору Позичальник має змогу подати Заявку на оформлення Кредиту та обрати бажану суму завдяки інструменту вибору суми (повзунку). Після вибору суми Позичальник повинен пройти авторизацію пом введення своїх персональних та паспортних даних та заповнення усіх полів Заявки вручну або пройти автоматичну авторизацію за допомогою системи BankID. 4. Виконавши необхідні дії після проходження авторизації Позичальник зазначає інформацію, яка може підвищити ймовірність алення Заявки, а саме: зазначає свій сумарний дохід за попередній місяць, свою посаду (якщо працевлаштований) та мету Кредиту, ня чого натискає кнопку «ДІЗНАТИСЯ РІШЕННЯ». 5. Після прийняття Кредитодавцем рішення про можливість укладення цього Договору, Позичальнику повідомляється про прийняте рішення шляхом надсилання повідомлення на зазначений ним номер телефону або шляхом відображення такої інформації в обистому кабінеті.
У п. 3.2.6. Договору зазначено, що у разі прийняття позитивного рішення Кредитодавцем на надання Кредиту, Позичальник зазначає реквізити електронного платіжного засобу Позичальника, з використанням якого він бажає отримати на рахунок Кредит. Для зручності Позичальника після ввення реквізитів електронного платіжного засобу номер електронного платіжного засобу зберігається в Особистому кабінеті позичальника у форматі * НОМЕР_3 . 
Згідно п. 3.2.10. Після ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту, Позичальник підтверджує своє ознайомлення з умовами, викладення в Паспорті споживчого кредиту шляхом введення Одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем Позичальн каналом комунікації, що вказаний в п. 1.10. цього Договору та натисканням кнопки «ПІДПИСУЮ», що вважається підписани Паспорту споживчого кредиту відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Водночас, Одноразовий ідентифікатор призначений для підписання Паспорту споживчого кредиту не може бути використаним для акцептування Пропозиції (оферти) укладення Договору, а Одноразовий ідентифікатор, призначений для акцептування Пропозиції (оферти) щодо укладення Договору може бути використаним для підписання Паспорта споживчого кредиту Поле відповідної форми на Сайті для введення Одноразового ідентифікатора для акцептування Пропозиції (оферти) щодо укладення Договору стане «активним» лише після коректного вводу Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорта споживчого кредиту.
Відповідно п. 3.2.11. Після підписання Паспорту споживчого кредиту в порядку, визначеному в п. 3.2.10. цього Договору, та ознайомленая Пропозицією (офертою) укласти Договір, Позичальник підтверджує своє ознайомлення з умовами, викладеними в Пропозицій (офф укласти Договір шляхом введення Одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику канал комунікаці, шо вказаний в п. 1.10 цього Договору та натисканням кнопки «ПІДПИСУЮ», що вважається підписанням Договору (акцептом). Безпосередньо після отримання акцепту від Позичальника, відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронн комерцію», Кредитодавець накладає на цей Договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфований електронний підпис із електронною позначкою часу, водночас, підписаний примірник Договору, який містить електронний підпис Одноразовим ідентифікатором Позичальника із зазначенням часу підписання та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи Кредитодавця з кваліфікованою позначкою часу, надсилається позичальнику на зазначену ним електронну адресу, а його електронна версія залишається доступною для Позичальника в Особистої кабінеті протягом всієї дії Договору..
Отже, Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://tpozyka.com/, та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет Клієнта.
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту.
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою, з якої вбачається, що ТОВ "ПрофітГід" перерахувало на картку НОМЕР_4 грошові кошти у сумі 11 000,00 грн, призначення переказу: «Перерахування коштів ОСОБА_1 , згідно кредитного договору № 526989-КС-001 від 23.02.2025 р., платник ТОВ «Бізнес позика» (а.с. 53).
Згідно із ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Слід зазначити, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів того, що Договір № 526989-КС-001 від 23.02.2025 року нею оспорювався в судовому порядку чи визнаний недійсним в порядку, встановленому законом, посилання на такі обставини також відсутні. Отже, суд приходить до висновку, що недійсними або неукладеними вказані договори чи їх окремі положення не визнавалися, а тому в силу положень статті 204 ЦПК України вони підлягають виконанню.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 зробила висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Таким чином, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Бізнес позика» надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
ОСОБА_1 не оспорює факт укладення Кредитного договору № 526989-КС-001 від 23.02.2025 року, також відповідачкою не оспорюється факт отримання кредитних кошів у сумі 11000,00 грн, а тому позовні вимоги про стягнення прострочених платежів по тілу кредиту у сумі 10890,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі суми прострочених платежів по процентах – 10781,10 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно ст. 625 ЦКУ – 5500,00 грн., сума прострочених платежів за комісією – 1060,00 грн., то суд виходить з наступного.
Як було встановлено судом, до додаткових пояснень представником відповідача додано копію свідоцтва про шлюб, із якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 05.09.2009 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 , копію військового квитка серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_2 , а також копію посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_6 від 08.12.2015 року на ім`я останнього з якого вбачається, що останній має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій та довідку начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про те що ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації 16.11.2022 року.
Згідно із підпунктом 3 пункту 4 розділу І Закону України від 20.05.2014 № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» (далі - Закон № 1275) у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» статтю 14 доповнено пунктом 15 такого змісту:
«15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Пунктом 3 Розділу «Прикінцеві положення» Закону № 1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Тобто, законодавець передбачив ретроактивну дію ч. 15 ст. 14 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Законом України від 11.04.2024 № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» , який набрав чинності 18.05.2024 року, п. 15 ч. 14 Закону № 2011 викладено у наступній редакції:
«Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У пункті 1 резолютивною частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).
У п. 2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
З огляду на викладене, положення п. 15 ст. 14 Закону № 2011 в редакції Закону № 3633 покращує становище фізичної особи позичальника виключно в частині несення юридичної відповідальності, однак проценти за користування кредитом не є видом юридичної відповідальності, а відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон № 3633 з 18.05.2024 року щодо ненарахування процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду дружинам військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, з дати набрання ним чинності.
Також, необхідно зазначити, що вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.08.2020 року у справі № 813/402/17 дійшла висновку, що навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і також є особливим періодом.
Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 року № 18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02. 2019 №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
При цьому п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21.
Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.
Відповідачем надано докази, що підтверджують факт перебування чоловіка відповідача – ОСОБА_2 на військовій службі.
Судом встановлено, що договір № 526989-КС-001 було укладено 23.02.2025 року, а чоловік відповідача – ОСОБА_2 з 16.11.2022 року призваний у Збройні Сили України по мобілізації, що підтверджено довідкою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та службовою відміткою у копії військового квитка серії НОМЕР_5 , відповідач ОСОБА_1 має (мала) статус дружини військовослужбовця Збройних Сил України, у тому числі й у період виконання умов кредитного договору, та на неї з моменту набрання чинності вказаних змін, а саме з 18.05.2024 поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до неї не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.
Таким чином нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі суми прострочених платежів по процентах – 10781,10 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно ст. 625 ЦКУ – 5500,00 грн., сума прострочених платежів за комісією – 1060,00 грн. стягненню не підлягають, зважаючи на право відповідачки, як дружини військовослужбовця, на пільги, передбачені вказаним Законом.
Згідно із ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
Що стосується понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн., то суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» судом задоволено частково, а саме на 38,57 % (10890:28231,1х100%), з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі пропорційній частині задоволених позовних вимог, що складає 1026,88 грн (2662,40х38,57%:100%).
На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 549-551, 599, 624, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, Законом України “Про електронну комерцію”, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Бізнес позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, заборгованість за договором № 526989-КС-001 від 23.02.2025 року в розмірі 10890 (десять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, судовий збір у розмірі 1026 (одна тисяча двадцять шість) грн. 88 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його винесення через Зіньківський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. В. Ситник