30.06.2026
Справа № 696/671/26
Провадження № 2/696/529/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 червня 2026 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді     Білопольської Н.А.,
за участю секретаря судового засідання Волощенко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 9 960,00 грн боргу за кредитним договором з підстав неналежного виконання умов договору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 31 січня 2025 року укладено кредитний договір (оферта) № 31.01.2025-100002936 в електронному вигляді, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов договору 31 січня 2025 року позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 217 днів з дати його надання, зі сплатою процентів, комісії, пов`язаної з наданням кредиту, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, неустойки, дата повернення (виплати) кредиту - 04 вересня 2025 року.
ТОВ «Споживчий центр» зобов`язання за кредитом виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 9 960,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 000,00 грн, процентам – 4 650,00 грн, комісії – 270,00 грн, додатковій комісії – 540,00 грн, неустойці – 1 500,00 грн.
За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Омельяненко Р.Р. у пред`явленому позові позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, не заперечуючи проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. У надісланій суду заяві зазначив, що він є військовослужбовцем (курсантом) та проходить військову службу у ВІТВ НТУ «ХПІ». Вказав, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям під час особливого періоду надаються пільги щодо виконання кредитних зобов`язань». У зв`язку з цим просив врахувати його статус військовослужбовця та перевірити правомірність нарахування процентів, штрафних санкцій, пені а інших платежів за кредитним договором. Просив здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням вимог чинного законодавства та визначити до сплати лише законно нараховану суму заборгованості. 
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до таких висновків. 
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. 
31 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е893 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта); заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору № 31.01.2025-100002936 (кредитної лінії); відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 31.01.2025-100002936 (кредитної лінії); додаток до кредитного договору № 31.01.2025-100002936 (кредитної лінії) від 31 січня 2025 року: інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 . 
ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 3 000,00 грн, видача коштів за кредитним договором здійснювалась за допомогою системи іРаy на номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 640320118, призначення платежу: видача за договором кредиту № 31.01.2025-100002936, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» № 1-2804 від 28 квітня 2026 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 31.01.2025-100002936 від 31 січня 2025 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 9 960,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 000,00 грн, процентам – 4 650,00 грн, комісії – 810,00 грн, неустойці – 1 500,00 грн. 
Цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, і укладення договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20.  
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Так, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. 
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, не надав суду жодних належних і допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості за кредитним договором, зокрема з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок погашення як тіла кредиту, так і процентів, комісій, що вплинуло б на розмір заборгованості. 
Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в частині тіла кредиту в сумі 3 000,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) – 270,00 грн, додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) – 540,00 грн, а всього – 3 810,00 грн, підлягають задоволенню. 
Стосовно посилання відповідача щодо правомірності нарахування процентів, штрафних санкцій та інших платежів за кредитним договором на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.
Відповідач в якості доказу надав суду військовий квиток серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2024 року та довідки від 31 серпня 2024 року № 958 та від 16 червня 2025 року № 674, які видані солдату ОСОБА_1 в тому, що він дійсно навчається на денній формі навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та знаходиться повному державному забезпеченні з 30 липня 2024 року (наказ № 255 від 30 липня 2024 року). Закінчує навчання в червні 2028 року.
Частиною 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування – зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Судом встановлено, що відповідач є солдатом, який навчається у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з 30 липня 2024 року (наказ № 255 від 30 липня 2024 року) по теперішній час, на підтвердження чого долучив копії довідки від 31 серпня 2024 року за № 958 та витягу з наказу від 30 липня 2024 року № 225 начальника вказаного інституту, а також копію військового квитка.
Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено види військової служби, а саме: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що пільга має спеціальний, цільовий характер та розповсюджується на військовослужбовців в залежності, зокрема, від виду військової служби, а також періоду перебування в районах здійснення, у тому числі, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Відтак, курсанти вищих військових навчальних закладів є окремою категорією військовослужбовців, відповідно, на них поширюються всі соціальні гарантії, визначені для військових.
Отже, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»: він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 травня 2021 року в справі № 502/1438/18.
За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року в справі № 642/548/21.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів у розмірі 4 650,00 грн та неустойки в сумі 1 500,00 грн за кредитним договором № 31.01.2025-100003936 від 31 січня 2025 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів та неустойки в особливий період.
Окрім того, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка йому не може бути нарахована у будь-якому випадку.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Так як позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, - 1 018,44 грн (3 810,00 х 2 662,40 / 9 960,00).
Крім цього, п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до судових витрат належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підтвердження понесених витрат на поштові відправлення процесуальних документів відповідачу позивачем надано суду копію опису вкладення до цінного листа, квитанцію № 2040598 від 30 квітня 2026 року ТОВ «Поштова служба «Е-Пост» на суму 145,58 грн.
Отже, поштові витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення в розмірі 145,58 грн, підтверджені належними та допустимими доказами та у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягають стягненню в сумі 55,68 грн (3 810,00 х 145,58 / 9 960,00).   На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 626, 627, 629, 634, 1054ЦК України, ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 10, 12, 13, 89, 133, 141, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, - 
у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 3 810 (три тисячі вісімсот десять) грн 00 коп заборгованості за кредитним договором (кредитної лінії) (оферта) № 31.01.2025-100002936 від 31 січня 2025 року, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп, по комісії (пов`язаної з наданням кредиту) – 270 (двісті сімдесят) грн 00 коп, по додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) – 540 (п`ятсот сорок) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати зі сплати судового збору в сумі 1 018 (одна тисяча вісімнадцять) грн 44 (сорок чотири) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» поштові витрати в сумі 55 (п`ятдесят п`ять) грн 68 (шістдесят вісім) коп. 
В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032; код в ЄДРПОУ: 37356833; МФО: 305299; р/р: НОМЕР_3 . 
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_4 від 18 квітня 2022 року, орган, що видав, - 7119; РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя       Н.А. Білопольська