Справа № 709/757/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду в селищі Чорнобай кримінальне провадження №12026255320000203, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туркменбаши, Туркменістан, туркменець, громадянин російської федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, працює в ТОВ "Буддеталь" маляром, неодруженого, особою з інвалідністю, ліквідатором аварії на ЧАЕС, депутатом чи учасником бойових дій не являється, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
учасники кримінального провадження:
прокурор – ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
потерпілий - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 13 квітня 2026 року близько 22-00 год, перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час знаходився потерпілий ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення до останнього, що виникло з надуманих причин, гострим лезом ножа, який тримав у правій руці, наніс удар по шиї потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: рана на шиї, яка виникла від дії предмета, що володіє властивостями гострого ріжучого, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №05-8-01/126 від 28 квітня 2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 13 квітня 2026 року близько 21-45 год він був вдома. Йому зателефонував односельчанин ОСОБА_6 і попросив, щоб приніс табаку. ОСОБА_3 пішов до нього. Вони сиділи, пили. Там був ще один чоловік на ім`я ОСОБА_7 . Він потім пішов спати. Тут хтось постукав в двері. З`ясувалось, що це прийшов потерпілий. Вони його пригостили чаркою. І ОСОБА_3 пішов дивитись телевізор. Говорив з ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 виводить його з себе. Той сказав, щоб не чіпав його. Але ОСОБА_3 повернувся на кухню. ОСОБА_8 сидів за столом. ОСОБА_3 почав говорити, щоб повернув павербанк, який викрав у нього вдома. Щодо павербанку, то на його думку, ОСОБА_8 раніше його викрав у нього, проте заперечує це. Розмова про павербанк у них відбувалася вже не вперше. 
Далі ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_8 . Той впав. У кишені ОСОБА_3 був маленький складний ніж, але гострий. Він не бив ОСОБА_8 . Але ножем один раз штрикнув. Рана була невелика. Наступного дня до нього приїхала поліція.
ОСОБА_9 хотів вбити потерпілого, то вбив би. ОСОБА_10 йому й досі не повернули. ОСОБА_6 його не знімав з потерпілого, він сам встав і пішов. Але сказав ОСОБА_8 , що може покарати ще. Не заперечував щодо призначення йому покарання у виді штрафу.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що це відбулося 13 квітня 2026 року у ОСОБА_11 вдома. ОСОБА_5 зайшов до ОСОБА_6 дещо сказати. Там був ОСОБА_12 . На кухні в будинку ОСОБА_12 став до нього чіплятися, говорив, що він вкрав у нього павербанк. Але він не брав. А потім ОСОБА_12 кинувся на нього з ножем. Штовхнув, ОСОБА_5 впав, ОСОБА_12 сів зверху. ОСОБА_6 їх розтягував. ОСОБА_12 порізав його по шиї. В лікарні не лежав, працівники швидкої допомоги наклали пов`язку і все. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
В судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Потерпілий в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому підтримав прокурора.
З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
При цьому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що він раніше не судимий, на спеціальних обліках в медичному закладі не перебуває, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, характеризується посередньо.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального проступку обвинуваченим. Такої пом`якшуючої обставини як щире каяття у скоєному, про що зазначено в обвинувальному акті, судом не встановлено, оскільки саме по собі визнання вини не свідчить про каяття особи у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання винного згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим і достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а відтак відповідає визначеній законом меті покарання (ст. 50 КК України), засадам гуманності, невідворотності та адекватності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду такого клопотання прокурором не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя               ОСОБА_1