ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 Справа № 917/262/26 

Суддя Семчук О.С., розглянувши матеріали справи
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ""АГРОЛОГІСТИК-М", вул. Цибулька, 9, м. Новий Буг, Баштанський район, Миколаївська область, 55601 
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва національної Академії Аграрних Наук України", вул. Центральна, 18, с. Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744 
про стягнення коштів, 
без виклику учасників,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" звернулось до суду з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва національної Академії Аграрних Наук України" про стягнення заборгованості за Договором про надання транспортних послуг № 05/04-24 від 05.04.2024, а саме: 203 790,69 грн основної заборгованості, 2 236,83 грн 3% річних, 2 903,76 грн інфляційних втрат, 136 073,91 грн пені. 
Ухвалою суду від 26.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.
02.03.2026 до суду надійшла заява про забезпечення позову з вимогою накласти арешт на грошовi кошти, якi знаходяться на всiх рахунках у всiх банкiвських або iнших фiнансово-кредитних установах, що належать Державному підприємству "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва національної Академії Аграрних Наук України", в межах суми 345 005,19 грн (триста сорок п`ять тисяч п`ять гривень дев`ятнадцять копійок).
Ухвалою суду від 04.03.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ""АГРОЛОГІСТИК-М" про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, що належать Державному підприємству "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" (вул. Центральна 18, с. Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744, код ЄДРПОУ 00724904) в межах суми 345 005,19 грн.
20.04.2026 від відповідача надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву, в якій наведено обґрунтування заперечень проти позовних вимог та підстави пропуску строку на подання відзиву (вх. № 5246).
В обґрунтування клопотання на поновлення строку для подання відзиву відповідач посилається на дію правового режиму воєнного стану на території України; нестабільною ситуацією з енергопостачанням, зокрема тривалими відключеннями електроенергії; ускладненням доступу до електронних сервісів, у тому числі системи «Електронний суд»; перебоями у роботі засобів зв`язку та Інтернету.
Відповідач вказує, що вказані обставини носять надзвичайний та об`єктивний характер, не залежать від волі відповідача та фактично унеможливили своєчасну підготовку та подання відзиву. Відповідно до правових позицій Верховного Суду, запровадження воєнного стану та пов`язані з цим обмеження можуть визнаватися поважними причинами пропуску процесуальних строків.
При вирішенні клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позов судом враховано наступне.
Згідно статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до статті 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми та направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.
Під процесуальними строками розуміють проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.
Частиною 1 статті 116 ГПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до частини 8 статті 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Згідно частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Тягар доказування викладених у заяві/клопотанні про поновлення процесуального строку фактів та обов`язок доведення наявності фактичних обставин, які підтверджують поважність причин пропуску процесуального строку, покладено саме на заявника.
Поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію протягом втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.
У відповідності до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Так, при розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку з поданням відповідних доказів.
Саме лише подання заяви про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду задовольнити таку заяву. На підтвердження поважності причин пропуску строку необхідно навести поважні причини пропуску такого строку.
Ухвалою суду від 26.02.2026, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк на подачу відзиву, який становив п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали відповідачу.
Вказана ухвала суду отримана відповідачем 26.02.2026 о 14:05 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача (а.с. 26).
Отже, кінцевим строком для подання відповідачем відзиву на позовну заяву є 13.03.2026 включно, тоді як відзив із заявою про поновлення строку на його подання подано до суду 20.04.2026 (значний період пропуску строку).
Обґрунтування поважності причин пропуску на введення в Україні воєнного стану, як на підставу поновлення процесуальних строків, відхиляється судом з огляду на наступне.
Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому був продовжений і наразі триває.
Введення воєнного стану є обставиною, яка не залежить від волевиявлення особи і в певних випадках може створити перешкоди та труднощі, що унеможливлюють чи ускладнюють можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
При цьому, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.
Для визнання цієї підстави поважною слід брати до уваги, зокрема, територіальне місцезнаходження суду і скаржника, порядок його функціонування, хід бойових дій, існування реальної небезпеки для життя учасників процесу, тривалість самого процесуального строку; час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини (подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі за № 585/2494/18).
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду та питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22).
Отже, є недостатнім в клопотаннях про поновлення пропущених процесуальних строків посилання на факт дії воєнного стану на території України, адже воєнний стан не є безумовною перешкодою для здійснення правосуддя та не є безумовною підставою для зупинення судового процесу.
Відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від його волевиявлення, та були пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій, в даному випадку подання відзиву.
Так, можливість подання відзиву в установлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого відповідача та його представника.
Також, відповідач, мав можливість подати суду клопотання про продовження строку на подання відзиву, при цьому останнє в матеріалах справи відсутнє. Відповідач зловживаючи своїми правами звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву, у строк більш ніж місяць.
Відповідно до приписів статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не навів достатніх обґрунтувань та не надав доказів на підтвердження того, що строк подання відзиву пропущено ним з поважних причин.
Відтак, заяву відповідача про поновлення строку на подання відзиву суд залишає без розгляду.
Станом на час прийняття рішення інші заяви чи клопотання від сторін до суду не надходили.
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено умови Договору про надання транспортних послуг № 05/04-24 від 05.04.2024 в частині оплати отриманих послуг з перевезення вантажу, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість в сумі 203 790,69 грн. Порушення строків оплати та наявність заборгованості стали приводом для звернення до суду з цим позовом. Окрім суми заборгованості позивачем нараховано до стягнення з відповідача 2 236,83 грн 3% річних, 2 903,76 грн інфляційних втрат та 136 073,91 грн пені. 
На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: Договір про надання послуг № 05/04-2024 від 05.04.2024; Акт здачі-прийняття робіт № 13 від 04.08.2025; Реєстр ТТН до акту № 13; Акт здачі-прийняття робіт № 29 від 12.10.2025; реєстр ТТН до акту № 29; Акт здачі-прийняття робіт № 39 від 18.10.2025; реєстр ТТН до акту № 39; претензію № 1 від 19.01.2026 та докази направлення; Акт звірки за період 01.01.2024 по 19.01.2026; розрахунок заборгованості. 
Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.
05.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю ""АГРОЛОГІСТИК-М" (позивач, Перевізник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва національної Академії Аграрних Наук України" (відповідач, Замовник) було укладено Договір про надання транспортних послуг № 05/04-24 (Договір), за умовами якого Перевізник від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні.
Відповідно до п. 1.2. Договору Замовник зобов`язується надавати для перевезення вантажі та забезпечити відпуск та приймання вантажів в обумовлені строки.
Згідно п. 1.3. Договору розмір плати за перевезення вантажів та інші операції й послуги пов`язані перевезенням, визначаються тарифами та відображаються в заявці на перевезення вантажів автомобільним транспортом або за усною домовленістю.
Розрахунок за платежами за транспортно-експедиторські послуги проводиться Замовником на підставі рахунка-фактури Перевізника й Акта здачі прийняття робіт (п. 5.2. Договору).
Рахунок-фактура має бути оплачений Замовником протягом 5 банківських днів з моменту одержання його Замовником. За затримку оплати Перевізник вправі нарахувати неустойку в розмірі 0,5% від загальної вартості послуги за кожен банківський день затримки сплати (п. 5.3. Договору).
На підставі Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 13 від 04.08.2025 (транспортні послуги з перевезення пшениці по маршруту: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Степне, вул. Березова, 1 - Полтавська обл., смт. Диканька, вул. Бузкова, 21, згідно реєстру ТТН до акту № 13 від 04.08.2025) Перевізником були надані послуги на суму 24 190, 19 грн. Надано рахунок № 49 від 04.08.2025 (а.с. 9). Строк оплати - до 09.08.2025 (включно), початок прострочення з 10.08.2025.
Позивач вказав, що Замовником було частково оплачено (зараховано попередні оплати) в сумі 84,00 грн, залишок заборгованості становить 24 106,19 грн.
На підставі Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 29 від 12.10.2025 (транспортні послуги з перевезення вантажу по маршруту: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Степне, вул. Березова, 1 - Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. проектна, буд. 3-А, згідно реєстру ТГН № 29) Перевізником були надані послуги на суму 158 655,60 грн. Надано рахунок № 68 від 12.10.2025 (а.с. 10). Строк оплати - до 17.10.2025 (включно), початок прострочення з 18.10.2025. Вказаний рахунок не оплачений.
На підставі Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 39 від 18.10.2025 (транспортні послуги з перевезення насіння соняшника по маршруту: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Степна, вул. Березова, 1 - Кіровоградська обл., Олександрівський р-н, с. Власівка, вул. Молодіжна, 65 згідно реєстру ТТН № 39) Перевізником були надані послуги на суму 21 028,90 грн. Надано рахунок № 79 від 18.10.2025 (а.с. 11). Строк оплати - до 23.10.2025 (включно), початок прострочення з 24.10.2025. Вказаний рахунок не оплачений.
Так, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 203 790,69 грн.
Позивач направив на адресу відповідача претензію від 19.01.2026, яка отримана останнім 28.01.2026 (а.с. 12-14). 
Між позивачем та відповідачем підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2024 по 19.01.2026 на суму 203 790,69 грн (а.с. 15-17).
Зобов`язання щодо оплати отриманих послуг у встановленому розмірі відповідач не виконав. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
При розгляді справи по суті судом враховано наступне.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до змісту частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до частин 1, 2 статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно пункту 5.3 Договору рахунок-фактура має бути оплачений Замовником протягом 5 банківських днів з моменту одержання його Замовником.
Судом встановлено, що Акти здачі-приймання робіт підписані сторонами без зауважень. Наявність заборгованості підтверджена відповідачем у Акті звірки взаємних розрахунків.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 203 790,69 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до норм статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як встановлено судом, отримані відповідачем послуги з перевезення вантажу згідно Актів здачі-прийняття робіт № 13 від 04.08.2025, № 29 від 12.10.2025, № 39 від 18.10.2025 відповідачем у визначений Договором строк не оплачені.
Позивачем на підставі п. 5.3 Договору нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 136 073,91 грн пені. Розрахунок наведено позивачем по кожному Акту здачі-прийняття робіт окремо з урахуванням строку настання обов`язку з оплати та вартості наданих послуг (а.с. 18).
Пунктом 5.3 Договору сторони узгодили, що за затримку оплати Перевізник вправі нарахувати неустойку в розмірі 0,5% від загальної вартості послуги за кожен банківський день затримки сплати.
При цьому, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", згідно зі статтями 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Отже, приписами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" законодавчо обмежений розмір пені за прострочку платежу розміром подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки і відповідно, якщо розмір пені, встановлений договором, є меншим від подвійної облікової ставки НБУ застосовується розмір пені встановлений договором.
Суд за допомогою програми інформаційно-пошукової системи "ЛІГА Закон" зробив власний розрахунок пені:
- згідно Акту здачі-прийняття робіт № 13 від 04.08.2025 за період з 10.08.2025 по 20.02.2026 пеня становить 3 977,85 грн (подвійна облікова ставка НБУ);
- згідно Акту здачі-прийняття робіт № 29 від 12.10.2025 за період з 18.10.2025 по 20.02.2026 пеня становить 16 882,69 грн (подвійна облікова ставка НБУ);
- згідно Акту здачі-прийняття робіт № 39 від 18.10.2025 за період з 24.10.2025 по 20.02.2026 пеня становить 2 130,54 грн (подвійна облікова ставка НБУ).
Відповідно, сума пені що підлягає стягненню з відповідача становить 22 991,08 грн. В іншій частині заявленої до стягнення пені у розмірі 113 082,83 грн слід відмовити.
Стаття 625 ЦК України визначає обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні витрати є невід`ємною частиною боргу, вимоги про сплату яких кредитор вправі заявити з моменту виникнення права на позов про повернення боргу.
Оскільки договором встановлені чіткі строки виконання зобов`язань, не виконавши ці зобов`язання у встановлений строк, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.
У зв`язку з несплатою відповідачем суми боргу за отримані послуги з перевезення вантажу позивачем правомірно заявлено до стягнення інфляційні втрати та 3 % річних.
За розрахунком позивача інфляційні втрати становлять 2 903,76 грн, 3% річних становлять 2 236,83 грн. Розрахунок наведено позивачем по кожному Акту здачі-прийняття робіт окремо з урахуванням строку настання обов`язку з оплати та вартості наданих послуг (а.с. 18).
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3 % річних суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 2 903,76 грн інфляційних втрат та 2 236,83 грн 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 ГПК України.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 783,06 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8).
Керуючись статтями 76-80, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва національної Академії Аграрних Наук України" (вул. Центральна, 18, с. Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744, код ЄДРПОУ 00724904) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ""АГРОЛОГІСТИК-М" (вул. Цибулька, 9, м. Новий Буг, Баштанський район, Миколаївська область, 55601, код ЄДРПОУ 31160318) 203 790,69 грн основної заборгованості, 2 236,83 грн 3% річних, 2 903,76 грн інфляційних втрат, 22 991,08 грн пені, 2 783,06 грн судового збору. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (статті 256, 257 ГПК України).

Суддя Олена СЕМЧУК