Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 р. №520/20394/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Пасечнік О.В.;
за участю секретаря судового засідання Олітто О.О.;
представника третьої особи політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ» - Бабич Ю.В., 
розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи Національне агентство з питань запобігання корупції, політична партія «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Салтівського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо невиконання Постанови Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21.
- зобов`язати Салтівський відділ ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виконати вимоги Постанови Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21:
- по виконавчому провадженню № 72644801 виписати виконавчі документи на стягнення суми внеску ОСОБА_1 з політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» в такому ж порядку, в якому було виписано виконавчі документи на стягнення з ОСОБА_1 штрафу і судового збору;
- по виконавчому провадженню № 72644801 звернутися до суду першої інстанції про уточнення, з якого саме банківського рахунку необхідно стягнути відповідні кошти на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року по справі № 643/9897/21;
- по виконавчому провадженню № 72644801 перевірити де знаходяться вказані кошти, а саме, які були незаконно переведені ОСОБА_1 у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень на поточний рахунок політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ!», відкритий в АТ «Мегабанк» (ЄДРПОУ 09804119, МФО 351629).
- зобов`язати Салтівський відділ ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подати до суду у встановлений судом строк звіт про виконання Постанови Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21.
- у разі неподання або несвоєчасного подання звіту про виконання судового рішення застосувати до керівника Салтівського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України штраф у розмірі, передбаченому статтею 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України тa/aбo застосувати інші заходи процесуального примусу.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи – Національне агентство з питань запобігання корупції, політична партія «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - передано за підсудністю до Салтівського районного суду м. Харкова, як адміністративному.
Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 17.03.2026 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції протиправною, зобов`язавши Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати постанову Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року по справі №643/9897/21 в частині конфіскації суми внеску на підтримку політичної партії, наданої з порушенням закону, в розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2026 рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 17.03.2026 по справі № 520/20394/25 скасовано.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи – Національне агентство з питань запобігання корупції, політична партія «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - направлено на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду за встановленою підсудністю.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 прийнято до розгляду адміністративну справу №520/20394/25 за позовом ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи Національне агентство з питань запобігання корупції, політична партія «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Призначено справу до судового розгляду на 25 травня 2026 року о 11:00 у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал №20.
У судовому засіданні, призначеному на 01.06.2026, представник третьої особи політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ» просив позов залишити без задоволення.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причин неприбуття суду не повідомляли.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.
Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа, політична партія «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ», надала пояснення та зазначила, що позовні вимоги про зобов?язання Відповідача вчинити дії є безпосереднім втручанням в дискреційні повноваження останнього, що є неприпустимим, адже Відповідач в межах виконавчого провадження самостійно обирає в межах визначених законом варіанти своїх дій.
Третя особа, Національне агентство з питань запобігання корупції, не скористалась правом подання пояснень.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року по справі № 643/9897/21 встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 (одна тисяча сімсот) грн з конфіскацією суми внеску на підтримку політичної партії, наданої з порушенням закону, в розмірі 500000, 00 (п`ятсот тисяч) грн. Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.
Згідно даних АСВП на примусовому виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 72644801 по виконанню виконавчого листа № 643/9897/21 виданого 07.06.2021 року Московським районним судом м. Харкова відповідно до резолютивною частини, викладеній в зазначеній постанові суду.
25.09.2023 було відкрито виконавче провадження №72644801 з виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021.
Національне агентство з питань запобігання корупції звернулося до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про пред`явлення виконавчого документа до виконання (в порядку ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження») №50-20/22282-23 від 28.09.2023, зареєстрованою у Салтівському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.10.2023 за №21231, у якій просило долучити до матеріалів виконавчого провадження №72644801 виконавчий документ - постанову Московського районного суду міста Харкова від 07.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення №643/9897/21 в частині конфіскації у ОСОБА_1 суми внеску на підтримку політичної партії, наданої з порушенням закону, в розмірі 500 000,00 грн у дохід держави. Долучити до матеріалів виконавчого провадження №72644801 довідку про відсутність майна (грошових коштів), що підлягає конфіскації у дохід держави. Накласти арешт на кошти боржника, що містяться в банківській установі та підлягають конфіскації у дохід держави. Конфісковане у боржника майно у вигляді грошових коштів просило перерахувати (зарахувати) за такими банківськими реквізитами: Національне агентство з питань запобігання корупції, код ЄДРПОУ 40381452, IBAN UA 618201720343190001000093634, відкритий у Державній казначейській службі України.
10.10.2023 державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженським В.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
06.03.2024 постановою державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженського В.В. про скасування процесуального документа у ВП №72644801 було скасовано документ «постанова про арешт коштів боржника» від 10.10.2023.
19.02.2025 старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженським В.В. було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова по справі №643/9897/21 від 05.02.2025 замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме: боржника ОСОБА_1 на політичну партію «БЛОК КЕРНЕСА – УСПІШНИЙ ХАРКІВ».
13.05.2025 постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженського В.В. про заміну сторони виконавчого провадження, змінено боржника у ВП №72644801 на ОСОБА_1 на підставі постанови Харківського апеляційного суду по справі №643/9897/21 від 16 квітня 2025 року, якою скасовано постанову Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2025 року.
З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника від 10.10.2023 року, відповідно до якої було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 в межах суми штрафів та зборів у розмірі 500300 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 року у справі № 520/30944/23 скасовано зазначену постанову державного виконавця від 10.10.2023 про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 72644801.
Після набуття законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 року у справі № 520/30944/23, державним виконавцем було прийнято постанову від 06.03.2024 року про скасування процесуального документа, а саме скасовано постанову про арешт коштів боржника від 10.10.2023 року, якою було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиконання постанови Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність Салтівського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо невиконання Постанови Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.287 КАСУ, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Згідно з ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Постановою Московського районного суду м. Харкова по справі №643/9897/21 від 05 лютого 2025 року змінено сторону боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на політичну партію «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ у справі № 643/9897/21.
13.05.2025 постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженського В.В. про заміну сторони виконавчого провадження, змінено боржника у ВП №72644801 на ОСОБА_1 на підставі постанови Харківського апеляційного суду по справі №643/9897/21 від 16 квітня 2025 року, якою скасовано постанову Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2025 року.
Суд зауважує, що постановою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21 постанову Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 212-15 КУпАП, скасовано, та не покладено жодних зобов`язань саме на суб`єкта владних повноважень - Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Отже, суд не має підстав зобов`язати державного виконавця виконувати постанову саме апеляційного суду, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21 не покладено зобов`язань на Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Щодо позовних вимог зобов`язати Салтівський відділ ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України: по виконавчому провадженню № 72644801 виписати виконавчі документи на стягнення суми внеску ОСОБА_1 з політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА-УСПІШНИЙ ХАРКІВ!» в такому ж порядку, в якому було виписано виконавчі документи на стягнення з ОСОБА_1 штрафу і судового збору; по виконавчому провадженню № 72644801 звернутися до суду першої інстанції про уточнення, з якого саме банківського рахунку необхідно стягнути відповідні кошти на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року по справі № 643/9897/21; по виконавчому провадженню № 72644801 перевірити де знаходяться вказані кошти, а саме, які були незаконно переведені ОСОБА_1 у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень на поточний рахунок політичної партії «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ!», відкритий в АТ «Мегабанк» (ЄДРПОУ 09804119, МФО 351629), то суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про обрання способу захисту порушеного права позивача суд виходить із такого.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.
Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № К (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (рішення Верховного Суду у справі № 826/10085/16).
Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодзгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.
При цьому, суд не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень та перебирати на себе його дискреційні повноваження щодо вчинення конкретних виконавчих дій. 
Суд враховує, що, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», питання відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій належить до компетенції державного виконавця, який після надходження виконавчого документа зобов`язаний перевірити його відповідність вимогам закону, а також вирішити питання щодо наявності підстав для відкриття виконавчого провадження чи вчинення інших процесуальних дій у межах наданих законом повноважень. 
Водночас, адміністративний суд, здійснюючи перевірку правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не вправі наперед визначати зміст майбутнього рішення державного виконавця або зобов`язувати його до вчинення дій, які потребують оцінки обставин та прийняття відповідного процесуального рішення у межах виконавчого провадження.
Отже, вищевказані позовні вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог зобов`язати Салтівський відділ ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подати до суду у встановлений судом строк звіт про виконання Постанови Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року по справі № 643/9897/21 та у разі неподання або несвоєчасного подання звіту про виконання судового рішення застосувати до керівника Салтівського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України штраф у розмірі, передбаченому статтею 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України тa/aбo застосувати інші заходи процесуального примусу, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Приписи ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондують з закріпленими у п. 4-1 ч. 6 ст. 246 КАС України приписами, згідно з якими, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 382 цього Кодексу.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може встановити під час прийняття рішення у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, та накладенням штрафу на керівника у разі відмови у прийнятті звіту.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Суд зауважує, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
При цьому, аби застосувати спосіб судового контролю, суд повинен мати обґрунтовані сумніви у виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення, що відповідає позиції Верховного Суду, наведеній, зокрема, у постановах від 03.04.2019 по справі №820/4261/18, від 09.07.2019 по справі №826/17587/18, від 22.08.2019 по справі №522/10140/17, від 22.12.2020 по справі №440/1810/19, від 25.02.2021 по справі №640/13599/20, від 30.03.2021 по справі №580/3376/20, від 27.04.2021 по справі №460/418/20, від 13.09.2021 по справі №20/3888/21, від 02.12.2021 по справі №808/1156/18.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивачем не наведено обґрунтувань та не надано доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, визначеного ст. 382 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення такого судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі, а тому відповідна вимога позивача задоволенню не підлягає.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 287, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи Національне агентство з питань запобігання корупції, політична партія «БЛОК КЕРНЕСА УСПІШНИЙ ХАРКІВ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 01 червня 2026 року.

Суддя Пасечнік О.В.