УХВАЛА

04 травня 2026 року
м. Київ
справа № 757/20878/21
провадження № 61-14435св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Бордунової Надії Олександрівни про зупинення дії рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовомОСОБА_1 до     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння,
встановив:
У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просила суд: встановити факт спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 квітня 1997 року по грудень 2019 року включно; встановити, що майно, набуте під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 квітня 2024 року по 01 грудня 2019 року, є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме: квартира АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на майно, набуте за спільні кошти, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на майно, набуте за спільні кошти, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив суд: визнати недійсним з моменту укладення договір дарування 1/2 частки квартири, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 07 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1225; витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним з моменту укладення договір дарування 1/2 частки квартири, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 07 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1226; витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року позов задоволено частково.
Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер у реєстровій книзі Бюро технічної інвентаризації № д156-99 за реєстровим № 41551 від 20 січня 2005 року) є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як майно, набуте під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та за спільні кошти.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 228, 40 кв. м, житловою площею 121, 60 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 2621440980000).
Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині встановлення факту спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визнання спільною сумісною власністю квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 53, 9 кв. м, житловою площею 32, 5 кв. м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 2142028180000) і визнання права власності на її 1/2 частку.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 10 565, 60 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» витрати, понесені за замовленням № 2558, у сумі 197, 58 грн.
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки квартири, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 07 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1225.
Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки квартири, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо дарування 1/2 частки квартири  АДРЕСА_2 , посвідчений 07 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. та зареєстрований реєстрі за № 1226.
Витребувано 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 .
Витребувано 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 .
Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
17 листопада 2025 року представник заявника       ОСОБА_1 - адвокат Бордунова Н. О. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначені судові рішення, витребувано з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/20878/21, роз`яснено учасникам справи право подати відзив.
18 лютого 2026 року цивільна справа № 757/20878/21 надійшла до Верховного Суду.
27 квітня 2026 року представник заявника  ОСОБА_1 - адвокат Бордунова Н. О. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду заяву про зупинення дії рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року.
Представник заявника зазначає, що оскільки оскаржувані рішення набрали законної сили, а також ОСОБА_2 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про вселення в квартиру, то існує можливість задоволення такого позову та звуження обсягу прав заявника.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об'єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.
Перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Бордунової Н. О. про зупинення виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню,оскільки представником заявника не наведено достатньо обґрунтованих підстав та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень, доводи заявизводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
У задоволенні заяви представника заявника  ОСОБА_1 - адвоката Бордунової Надії Олександрівни про зупинення дії рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко