Справа № 699/1810/25
Номер провадження № 2/699/376/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026 	м. Корсунь-Шевченківський	

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Мельника А. В., за участю секретаря судового засідання Таран О. В.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.10.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі – ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, які повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути грошові кошти у визначений кредитним договором строк, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з умовами договору.
27.06.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 27062024, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 27.06.2024 року до договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому має непогашену заборгованість у розмірі 64 760,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 11 000,00 грн; заборгованість за процентами в розмірі 53 760,00 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 760,00 грн та судові витрати.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розглядати справу за її відсутності та у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. 
16.01.2026 року від представника відповідача – адвоката Коркішка О. В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 64 760,00 грн, який не відповідає вимогам пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, оскільки жодних обґрунтованих розрахунків суми, яку хоче стягнути позивач, останній не наводить. 
Також відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. В даному випадку, пунктом 1.4.1 договору передбачено нарахування у розмірі 2 % за кожен день користування кредитом, що суперечить зазначеній нормі Закону та робить його взагалі нікчемним, тому проценти за кредитом є неузгодженими між сторонами.
Розмір наданого ОСОБА_1 кредиту в розмірі 11 000,00 грн очевидно не співмірний з розміром суми, яку позивач просить стягнути. Заборгованість у розмірі 64 760,00 грн є несправедливою та штучно створеною «борговою ямою» для відповідача.
Крім того, у порушення положень Закону України «Про споживче кредитування» відповідач не був повідомлений кредитодавцем про відступлення права вимоги за кредитним договором.
Ураховуючи зазначене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову. 
21.01.2026 року від представника позивача Сови Ю. М. надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, зокрема, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного кредитора і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України. 
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24.12.2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Проте відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Отже, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445 укладений 27.10.2023 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-IX.
Відповідачем при підписанні кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування процентів, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування процентів зазначеного договору та інших положень договору. При цьому позивач просить стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.
Позивачем надано деталізований розрахунок заборгованості, що складений первісним кредитором, а саме ТОВ «Лінеура Україна», а також докази перерахування кредитних коштів за договором № 4089445 від 27.10.2023 року.
Ураховуючи викладене, представник позивача просить позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити в повному обсязі.
У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини. 
27.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, які повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с. 6).
Кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Т200 (а.с. 14).
Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту кредит у сумі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
За змістом пункту 1.3. кредитного договору строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 25 днів.
Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графіком платежів), що є додатком № 1 до цього договору.
У пункті 1.4. кредитного договору передбачено, що стандартна процентна ставка 2,00 % в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 договору. 
За умовами пункту 1.6. кредитного договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою 32 000,00 грн.
Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (пункт 2.1. кредитного договору).
Відповідно до пункту 6.1. кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України та цим договором.
У таблиці обчислення загальної вартості кредиту додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445 від 27.10.2023 року зазначено, що дата видачі кредиту/дата платежу – 27.10.2023, кількість днів у розрахунковому періоді – 350, чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період, грн – 4 000,00/ 2 000,00, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту, грн –4 000,00/4 000,00, проценти за користування кредитом – 28 000,00, загальна вартість кредиту, грн – 
32 000,00 (а.с. 15).
Факт отримання відповідачем коштів підтверджується повідомленням № 1483-0107 від 01.07.2024 року, відповідно до якого 27.10.2023 року на картковий рахунок відповідача, маска картки № НОМЕР_2 , перераховані грошові кошти в сумі
4 000,00 грн (а.с. 25).
27.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 7 000,00 грн, а загальний розмір кредиту складає 11 000,00 грн. З врахуванням зміненої суми кредиту за договором орієнтовна загальна вартість кредиту складає 87 860,00 грн (а.с. 19).
Факт отримання відповідачем коштів підтверджується повідомленням № 1484-0107 від 01.07.2024 року, відповідно до якого 27.10.2023 року на картковий рахунок відповідача, маска картки № НОМЕР_2 , перераховані грошові кошти в сумі
7 000,00 грн (а.с. 26).
Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам кредитного договору (а.с. 22).
27.06.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 27062024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна», як клієнт, передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як фактору, право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 32).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу
№ 27062024 від 27.06.2024 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання пункту 1.2. договору факторингу, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5471, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 37).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 4089445 в розмірі 64 76000 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 11 000,00 грн; заборгованість за процентами в розмірі 53 760,00 грн (а.с. 39).
При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Матеріали справи свідчать про те, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445 від 27.10.2023 року та додатковий договір укладені в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»).
Статтею 12 указаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445 від 27.10.2023 року та додатковий договір підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність волі відповідача на укладення кредитного договору на відповідних умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, в передбачені договором строки грошові кошти не повернуто.
Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена в статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).
Факт сингулярного правонаступництва, тобто за яким до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445 від 27.10.2023 року підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження виконання ним вимог статті 516 ЦК України.
Разом з цим, тлумачення статті 516 та частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від
23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом установлено, оскільки не спростовано сторонами, що відповідач, після заміни кредитора, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445 від 27.10.2023 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445, станом на 27.06.2024 року загальний розмір заборгованості становить 64 760,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 11 000,00 грн; заборгованість за процентами в розмірі 53 760,00 грн. Заборгованість не погашена, нарахування штрафних санкцій товариство не здійснювало (а.с. 27).
Таким чином, всупереч умов кредитного договору відповідач свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав.
Зважаючи на те, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту
№ 4089445 укладений 27.10.2023 року строком на 365 днів (пункт 9.3. кредитного договору), тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-IX, тому до спірних відносин не застосовуються положення частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому проценти за користування грошовими коштами нараховані кредитором в межах строку, на який надано кредит.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України.
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачем на рахунок первісного кредитора чи позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 64 760,00 грн суду не надано, заперечення відповідача не спростовують наданих позивачем доказів, не містять доказів погашення заборгованості чи відсутності грошового зобов`язання, тому суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 133291 від 09.0.2025 року.
Ураховуючи зазначене, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
На підставі статей 525, 526, 536, 626-629, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 272-274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4089445 від 27.10.2023 року в розмірі 64 760,00 грн (шістдесят чотири тисячі сімсот шістдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN
№ НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Паспорт: серія НОМЕР_4 , виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС 05.12.1996 року; Ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ; Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 03.07.2026

Суддя	Мельник А.В.