Справа № 204/5284/26
Провадження № 3/204/942/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В., за участю: секретаря судового засідання Аршулік А.С., прокурора Красюк І.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, до звільнення працюючої Державним виконавцем Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра, на даний працюючої помічником приватного виконавця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу № 974-к від 11.04.2019 Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) «Про призначення ОСОБА_1 » - ОСОБА_1 з 12.04.2024 призначено на посаду державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, із присвоєнням 9 рангу державного службовця в межах категорії «В».
29.09.1997 ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.
Згідно з наказом №5246-к від 16.09.2025 року Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) «Про звільнення ОСОБА_1 » - ОСОБА_1 з 24.09.2025 звільнено з посади державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому та районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса).
Відповідно до п. п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державних службовців категорії «В» віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону.
Отже, ОСОБА_1 обіймаючи посаду державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є
суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 45 Закону.
Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.
Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. 
Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на Виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 08 листопада 2023 року № 252/23, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2023 р. за № 1965/41021 затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування
(далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про
запобігання корупції» (далі- декларація) (далі - Закон).
Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.
Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в
Україні чи за її межами.
Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог, зокрема, декларація при звільненні – декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону – не пізніше 30 календарних днів з дні припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.
Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:\\public.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію за типом «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2025 - 24.09.2025) - 26.11.2025 о 09 год. 33 хв.
Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , встановлено, що дії, направлені на подання декларації нею розпочато лише 26.11.2025, тобто після закінчення граничного строку для подання вказаного документу.
Таким чином, ОСОБА_1 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у зв`язку зі звільненням, будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки статті 172-6 КУпАП, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно 26.11.2025 та без поважних причин подала декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2025 -24.09.2025), тобто з порушенням встановленого строку для подачі такої декларації.
У судовому засіданні ОСОБА_1 факт несвоєчасного подання декларації не заперечувала. Пояснила, що несвоєчасно подала декларацію, у зв`язку з сімейними обставинами та воєнним станом.
Також у судовому засіданні підтримала подане нею письмове клопотання про застосування стягнення у вигляді попередження. 
Прокурор Красюк І.В. у судовому засіданні, вказуючи на наявність в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просила суд визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти адміністративне стягнення. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, позицію прокурора, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону. 
Згідно з абз.15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування – особи зазначені у підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього закону. 
Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23.07.2021 №449/21 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за №987/36609) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон).
Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.
Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 3 березня 2022 року № 2115-IX було призупинено компанію декларування в Україні.
12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції НАЗК.
Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: 
- наказом № 974-к від 11.04.2019 про призначення ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 призначено на посаду державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, із присвоєнням 9 рангу державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби;
- наказом № 5246-к від 16.09.2025 про звільнення ОСОБА_1 , відповідно до якого звільнено ОСОБА_1 з посади державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 24.09.2025, за взаємною домовленістю з суб`єктом призначення, відповідно до ч. 2 ст. 89 ЗУ «Про державну службу», з припиненням діяльності державної служби;
- посадовою інструкцією державного службовця категорії «В», згідно якої визначено основні посадові обов`язки та права державного виконавця, зовнішня службова комунікація та умови служби, з якою ОСОБА_1 ознайомлена 02.01.2023;
- попередженням про вимоги електронного декларування відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», з яким ОСОБА_1 ознайомлена 24.09.2025;
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 за період з 12.10.2023 – 27.11.2025, відповідно до якої після 18.03.2025, 26.11.2025 ОСОБА_1 здійснено вхід до системи, заповнено/переглянуто відповідні розділи декларації, о 09:33 подання документа підтверджено кваліфікованим електронним підписом, документ подано;
- повідомленням Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 11.11.2025, відповідно до якого повідомлено про встановлення факту неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме при звільненні за 2025 рік (з 01.01.2025 по 24.09.2025 ОСОБА_1 , яка працювала в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) на посаді державного виконавця Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса);
- повідомленням управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій від 04.02.2026, відповідно до якого Національним агентством встановлено, що зокрема ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- зверненням ОСОБА_1 до управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції, згідно якого останньою вказано про несвоєчасність подання декларації; 
- копією декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 за типом при звільненні (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) 01.01.2025 – 24.09.2025, яка подана 26.11.2026;
Отже, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, будучи обізнаною щодо обов`язку, способу та терміну подачі декларацій, за відсутності поважних причиндо 23.10.2025, не подала декларацію за типом при звільненні, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Керуючись ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, ураховуючи відомості про особу ОСОБА_1 , повне визнання своєї вини, ураховуючи, що правопорушення ОСОБА_1 , суд доходить висновку про необхідність накладення на винну адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 176-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид стягнення буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про накладення на неї стягнення у вигляді попередження, суд дійшов такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачено стягнення у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Разом з тим, законодавство не містить вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі правопорушення, які не становлять шкідливості й не завдають збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Проте, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч.1ст.172-6 КУпАП, не може бути визнано малозначним, оскільки таке є корупційним правопорушенням, а його тяжкість обумовлена ступенем недовіри суспільства до відповідних посадових осіб державних органів чи інших установ (організацій).
Окрім цього, визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, завдасть шкоди демократичним засадам управління суспільством.
Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про застосування до неї стягнення у вигляді попередження задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст.172-6, 247, 251, 268, 277, 278, 280, 283, 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити правопорушнику, що накладений за вчинення адміністративного правопорушення штраф вноситься в установу банку України.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.  
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови складено 15.05.2026.

Суддя          Т.В. Безрук