ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2026 р. Справа№ 911/617/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Коробенка Г.П. 
Тищенко А.І. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи"
на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025
у справі №911/617/25 (суддя Подоляк Ю.В.)
за позовом Псюр Анни Анатоліївни 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи"
про стягнення 45 000,00 грн
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2025 року Фізична особа-підприємець Псюр Анатолій Володимирович звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи" (далі - ТОВ "НВК "Технологічні системи") заборгованості у розмірі 45 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг від 05.11.2024 №05/11_ щодо здійснення оплати за надані послуги автокрану згідно з актом надання послуг від 30.11.2024 №31 на загальну суму 45 000,00 грн у строк визначений договором.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду Київської області від 02.05.2025 у справі №911/617/25 позовні вимоги задоволено.
Присуджено до стягнення з ТОВ "НВК "Технологічні системи" на користь ФОП Псюра А.В. 45 000,00 грн заборгованості, 6 750,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції враховуючи, що борг відповідача в розмірі 45 000,00 грн перед позивачем на час ухвалення рішення не погашений, а його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача наведеної суми заборгованості є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 750,00 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "НВК "Технологічні системи" 21.05.2025 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025 у справі №911/617/25 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, є необґрунтованим та невмотивованим. При його ухваленні допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушено норми процесуального права.
Так, скаржник звертає увагу на те, що наданий позивачем акт наданих послуг від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн, який підписаний тільки зі сторони виконавця, слугував фактично єдиним доказом, на підставі якого судом першої інстанції задоволено позовні вимоги позивача. Жодними іншими належними та допустими доказами, які б підтверджували факт надання позивачем послуг, суду не надано.
Також апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції залишив поза увагою розділ 4 договору, в якому визначено порядок, термін і місце надання послуг. Відповідно до даного розділу виконавець зобов`язаний приступити до надання послуг протягом 1 (одного) робочого дня з моменту звернення замовника, або в день, додатково обумовлений між сторонами. Тобто, враховуючи положення вказаного договору, виконавець може приступити до надання послуг тільки після окремого звернення замовника, в якому буде заначено строки та обсяг послуг, які необхідно надати. Жодних звернень від замовника до виконавця про необхідність надання послуг не надходило, а отже у замовника не було правових підстав надавати послуги про які він зазначає в акті надання послуг від 30.11.2024 №31. Більш того, такі послуги не були наданні, про що свідчить відсутність підпису замовника на акті та будь яких інших документів, відповідно до умов договору, які б свідчили про необхідність надання таких послуг.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 апеляційну скаргу ТОВ "НВК "Технологічні системи" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025 у справі №911/617/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.
30.05.2025, через систему "Електронний суд", скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "НВК "Технологічні системи" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025 у справі №911/617/25, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/617/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 апеляційне провадження у справі №911/617/25 за апеляційною скаргою ТОВ "НВК "Технологічні системи" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025 зупинено до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника позивача Псюра А.В.
09.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/617/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 поновлено апеляційне провадження у справі №911/617/25 за апеляційною скаргою ТОВ "НВК "Технологічні системи" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025. Залучено до участі у справі №911/617/25 правонаступника позивача Псюра Анатолія Володимировича - Псюр Анну Анатоліївну.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
05.11.2024 між ФОП Псюр А.В. (виконавець) та ТОВ "НВК "Технологічні Системи" (замовник) укладено договір про надання послуг №05/11_, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги автокрану (в тому числі подача автомобіля) в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 2.2 договору замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги, згідно виставленого (них) рахунку (ів) та акта (ів) виконаних робіт (надання послуг).
Ціна наданих послуг зазначається в рахунку (ах) та акті (ах) наданих послуг, що є невід`ємними частинами цього договору (пункт 2.3 договору).
Згідно з пунктом 3.1 договору ціна послуги автокрану, в тому числі подача автомобіля до пункту, де будуть надаватися послуги (виконуватися роботи) складає: 50,00 грн без урахування ПДВ за 1 (один) км; навантажувальна-розвантажувальні роботи автокрану: 1 200,00 грн без урахування ПДВ за 1 (одну) годину роботи. Загальна вартість послуг згідно з цим договором складається з суми наданих послуг, які надавалися виконавцем протягом дії цього договору та відображалися в актах наданих послуг. Оплата наданих послуг здійснюється згідно з виставленим рахунком та актом наданих послуг. За відсутності претензій, замовник повинен підписати акти виконаних робіт протягом 3 (трьох) робочих днів після надання послуг та отримання від виконавця актів, у разі, якщо замовник не повертає протягом 3 робочих днів підписаного з боку замовника акта виконаних-робіт виконавцю, або не надає письмових зауважень до акта виконаних робіт (наданих послуг), надані послуги вважаються належним чином та у повному обсязі надані виконавцем замовнику. Оплата за надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або іншим чином за окремою домовленістю сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору.
Відповідно до пунктів 5.2.1-5.2.3 договору обов`язками замовника є: приймати від виконавця послуги, що надаються згідно з цим договором; підписувати акти наданих послуг (виконаних робіт) в триденний термін з моменту одержання від виконавця; оплатити послуги, на умовах та в порядку, зазначеному в розділі 3 цього договору.
Як стверджує позивач, надання послуг за вказаним вище договором та їх оплата здійснювались наступним чином.
- 05.11.2024 позивачем надані відповідачу послуги автокрану кількістю 8 годин на загальну вартість 9 600,00 грн та послуги подачі автокрану м. Ромни - с. Анастасівка кількістю 60 км, на загальну суму 3 000,00 грн, про що між сторонами узгоджено, обопільно підписано та проставлено печатки на акті надання послуг від 05.11.2024 №26. На підставі акта надання послуг від 05.11.2024 №26 позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату від 05.11.2024 №26 на загальну суму 12 600,00 грн, який оплачений останнім в повному обсязі 07.11.2024 згідно з платіжною інструкцією від 07.11.2024 №393;
- 10.11.2024 позивачем надані відповідачу послуги автокрану кількістю 5 годин на загальну вартість 6 000,00 грн та послуги подачі автокрану м. Ромни - с. Анастасівка кількістю 60 км, на загальну суму 3 000,00 грн, про що між сторонами узгоджено, обопільно підписано та проставлено печатки на акті надання послуг від 10.11.2024 №29. На підставі акта надання послуг від 10.11.2024 №29 позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату від 10.11.2024 №29 на загальну суму 9 000,00 грн, який оплачений останнім в повному обсязі 13.11.2024 згідно з платіжною інструкцією від 13.11.2024 №400;
- 19.11.2024 позивачем надані відповідачу послуги автокрану кількістю 25,5 годин на загальну вартість 30 600,00 грн та послуги подачі автокрану м. Ромни - с. Анастасівка кількістю 60 км, на загальну суму 3 000,00 грн, про що між сторонами узгоджено, обопільно підписано та проставлено печатки на акті надання послуг від 19.11.2024 №30. На підставі акта надання послуг від 19.11.2024 №30 позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату від 19.11.2024 №30 на загальну суму 33 600,00 грн, який оплачений відповідачем в повному обсязі 26.11.2024 згідно з платіжною інструкцією від 13.11.2024 №407;
30.11.2024 позивачем надані відповідачу послуги автокрану кількістю 25,0 годин на загальну вартість 30 000,00 грн та послуги подачі автокрану м. Ромни - с. Анастасівка за 5 днів, загальною кількістю 300 км на загальну суму 15 000,00 грн, про що позивачем складено, підписано зі своєї сторони і передано відповідачу акт надання послуг від 30.11.2024 №31. На підставі вказаного акта надання послуг від 30.11.2024 №31 позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату від 30.11.2024 №31 на загальну суму 45 000,00 грн.
У той же час, акт надання послуг від 30.11.2024 №31 на загальну суму 45 000,00 грн відповідач не підписав і підписаний примірник акта позивачу не повернув. Оплату вартості наданих послуг на суму 45 000,00 грн відповідач також не здійснив.
У зв`язку з цим, 30.01.2025 позивач надіслав відповідачу разом з супровідним листом від 29.01.2025 №01-29/01-25 два примірника підписаних зі своєї сторони акта надання послуг від 30.11.2024 №31 на загальну суму 45 000,00 грн та по одному примірнику рахунку на оплату від 30.11.2024 №31 на загальну суму 45 000,00 грн.
У супровідному листі від 29.01.2025 №01-29/01-25 позивач звернувся до відповідача узгодити акт надання послуг від 30.11.2024 №31, підписати його та один примірник направити позивачу. Крім того, позивач також просив відповідача у найкоротший строк оплатити вартість наданих послуг згідно з рахунком на оплату від 30.11.2024 №31 на загальну суму 45 000,00 грн.
Разом із тим, відповідач акт надання послуг не підписав, надані послуги за цим актом не оплатив, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).
Так, на виконання умов договору позивач надав відповідачу передбачені договором послуги на загальну суму 100 200,00 грн, що підтверджується актами наданих послуг: від 05.11.2024 №26 на суму 12 600,00 грн, від 10.11.2024 №29 на суму 9 000,00 грн, від 19.11.2024 №30 на суму 33 600,00 грн, від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн.
Наведені акти, окрім акта від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн підписані в двосторонньому порядку позивачем та повноваженим представником відповідача та їх підписи скріплені печатками.
Акт від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн скріплений підписом позивача та його печаткою.
Для оплати наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунки на оплату: від 05.11.2024 №26 на суму 12 600,00 грн, від 10.11.2024 №29 на суму 9 000,00 грн, від 19.11.2024 №30 на суму 33 600,00 грн, від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн.
Відповідач, згідно з платіжними інструкціями від 07.11.2024 №393 на суму 12 600,00 грн, від 13.11.2024 №400 на суму 9 000,00 грн, від 26.11.2024 №407 на суму 33 600,00 грн, частково оплатив надані послуги на загальну суму 55 200,00 грн, здійснивши оплати перелічених вище рахунків, крім останнього рахунку від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн.
Позивач листом від 29.01.2025 №01-29/01-25 надіслав відповідачу для підписання два примірника акта надання послуг від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн та рахунок на оплату від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн для його оплати в найкоротший строк. 
Разом з тим, відповідач вказаний акт надання послуг від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн, в порушення пункту 5.2.2 договору не підписав, мотивовану відмову від його підписання чи заперечення на нього не надав, у зв`язку з чим відповідно до пункту 3.1 договору за відсутності претензій, замовник повинен підписати акти виконаних робіт протягом 3 (трьох) робочих днів після надання послуг та отримання від виконавця актів, а у разі, якщо замовник не повертає протягом 3 робочих днів підписаного з боку замовника акта виконаних робіт виконавцю, або не надає письмових зауважень до акта виконаних робіт (наданих послуг), надані послуги вважаються належним чином та у повному обсязі надані виконавцем замовнику.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.06.2023 у справі №914/2355/21, за загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою. Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.
Отже, законодавець встановив обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних робіт/наданих послуг, при цьому відсутність підписаного сторонами акта приймання робіт/послуг не може бути підставою для нездійснення замовником розрахунку за фактично виконані роботи/надані послуги.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем відповідачу послуги за актом надання послуг від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн вважаються належним чином та у повному обсязі надані виконавцем замовнику. Доказів протилежного суду не надано.
Проте, всупереч приписів чинного законодавства та положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги згідно з актом надання послуг від 30.11.2024 №31 на суму 45 000,00 грн, у зв`язку з чим, за ним рахується борг в розмірі 45 000,00 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З огляду на наведене та враховуючи, що борг відповідача в розмірі 45 000,00 грн перед позивачем не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 45 000,00 грн заборгованості є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.
Доводи скаржника про те, що жодних звернень від замовника до виконавця про необхідність надання послуг не надходило, а отже у замовника не було правових підстав надавати послуги про які він зазначає в акті надання послуг від 30.11.2024 №31, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. При цьому, розділ 4 договору не передбачає безпосередньо письмової форми звернення, тобто, звернення могло відбутися і в усній формі. Крім того, апелянтом на надано доказів звернення ним до позивача щодо надання послуг за актами від 05.11.2024 №26, від 10.11.2024 №29 та від 19.11.2024 №30, які підписані в двосторонньому порядку позивачем та повноваженим представником відповідача і їх підписи скріплені відповідними печатками.
Щодо витрат на правову допомогу в суді першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Так, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 750,00 грн.
За приписами статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК кодексу України).
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 статті 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У частині 5 статті 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, 27.01.2025 між ФОП Псюр А.В. (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Мамай, Самілик та партнери" (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання професійної правової (правничої) допомоги №139/01/27-01/2025/МСП, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується виключно за завданням клієнта надати правову допомогу щодо представництва та захисту інтересів клієнта, іншої правової допомоги та послуг, які визначаються у завданні, а клієнт зобов`язується оплатити адвокатському об`єднанню зазначену послугу, в порядку та на умовах, визначених цим договором та/або завданням.
Пунктом 6.1 цього договору встановлено, що за надання правової допомоги клієнт здійснює оплату послуг адвокатського об`єднання, зокрема по господарським справам від 1 500,00 грн за одну годину фактично наданих послуг.
27.01.2025 між ФОП Псюр А.В. (клієнт) та адвокатом Мамай Артуром Сергійовичем (адвокат) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (приєднання до договору про надання професійної правничої допомоги) від 27.01.2025 (далі - договір приєднання), відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат зобов`язується в узгоджені сторонами в завданні до основного договору строки та порядку надати клієнту правову допомогу щодо захисту інтересів клієнта, представництва інтересів клієнта з усіма належними для того повноваженнями, в т.ч в судах будь-якої інстанції та юрисдикції.
Згідно з пунктом 3.1 договору приєднання вартість послуг адвоката, відповідно до цього договору, визначається основним договором.
В додатку №1 до основного договору, якій має назву завдання (калькуляція-рахунок) клієнт та адвокатське об`єднання погодили адвокатські послуги які надаються в розрізі спору у даній справі, кількість часу необхідного для виконання погоджених послуг та їх вартість - 6 750,00 грн.
На виконання умов основного договору адвокатське об`єднання надало позивачу передбачену договором правову допомогу в суді першої інстанції на суму 6 750,00 грн, що підтверджується звітом (актом) до основного договору від 17.02.2025 на суму 6 750,00 грн, який підписаний в двосторонньому порядку повноваженим представником адвокатського об`єднання та позивачем, підписи яких скріплені печатками об`єднання та позивача.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України). 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, пункті 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, пункті 24 додаткової постанови Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №903/326/21).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, §268)).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджують неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що відповідно до статті 129 ГПК України, відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6 750,00 грн покладається на відповідача.
При цьому підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу колегія суддів не вбачає.
Інші доводи та міркування учасників судового процесу обґрунтовано не досліджувались судом з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, та дійшов правильного висновку.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.
Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025 у справі №911/617/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2025 у справі №911/617/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи №911/617/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко