Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 307/665/26
Провадження № 2/542/584/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді – Афанасьєвої Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання – Чиж Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором та просить стягнути з відповідачки за кредитним договором №2047102 від 24.01.2025 суму заборгованості в розмірі 29321,98 грн., а також судові витрати.
Позов мотивовано тим, що 24 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір №2047102 про надання споживчого кредиту.
22.10.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу №01.02-41/25, у відповідності до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу, заборгованість відповідачки за договором №2047102 складає 29321,98 грн., з яких: 8099,98 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 17172,00 грн. - заборгованість за відсотками, 4050,00 грн. - пеня.
Посилаються на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 29321,98 грн. та судові витрати.
Ухвалою суду від 15.04.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.136).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.138), в позові просив справу розглядати у його відсутність.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с. 139-140), та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала.
Ухвалою суду від 18.05.2026 року встановлено заочний розгляд справи.
За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
24.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №2047102 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 8100,00 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору, знижена процентна ставка 0,9% в день (а.с.19-32).
Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису 24.01.2025 року одноразовим ідентифікатором В733.
Відповідачкою також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.35-38).
Як вбачається з листа ТОВ «Пейтек» від 22.10.2025 року було успішно перераховано кошти від ТОВ «Селфі Кредит» 24.01.2025 на суму 8100 грн. на картку НОМЕР_1 (а.с. 66).
При цьому, в порушення зазначених умов договору відповідачка зобов`язання за договором №2047102 від 24.01.2025 належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка має заборгованість у сумі 29321,98 грн. з яких: 8099,98 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 17172,00 грн. - заборгованість за процентами, 4050,00 грн. - заборгованість за пенею, штрафами.
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано, як і не надано доказів, які б спростовували доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості.
Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Щодо набуття ТОВ «Свеа Фінанс» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором.
Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Так, судом встановлено, що 22 жовтня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "Свеа Фінанс" укладено Договір факторингу №01.02-41/25, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором (а.с. 67-80).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 22.10.2025 року №01.02-41/25 (а.с. 92) до ТОВ "Свеа Фінанс" перейшло право вимоги за кредитним договором №2047102 - боржник ОСОБА_1 сума заборгованості разом 29321,98 грн.
Щодо виконання взятих зобов`язань за кредитним договором відповідачкою.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідачка має заборгованість за кредитним договором №2047102 від 24.01.2025 в сумі 29321,98 грн., з яких: 8099,98 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 17172,00 грн. - заборгованість за відсотками, 4050,00 грн. – заборгованість за пенею (а.с. 59-65).
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Згідно з нормою статті 562 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. 
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц).
Так в даному випадку відповідачка за договором №2047102 про надання споживчого кредиту від 24 січня 2025 року з ТОВ «Селфі Кредит» отримала кредитні кошти в сумі 8100,00 грн.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Таким чином, оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернула, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) по вищевказаному договору, підлягають задоволенню.
При цьому, вирішуючи питання про стягнення сум заборгованості за відсотками суд враховує, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.
Так, за умовами договору №2047102 від 24.01.2025 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було передбачено надання кредиту в розмірі 8100 грн, строком на 360 днів, знижена процентна ставка в розмірі 0,9% в день, стандартна процентна ставка 1% в день (а.с. 19-32).
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеними відсотковими ставками та в межах строку кредитування (а саме за період: 24.01.2025-22.10.2025) здійснений розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом за вказаним кредитним договором (а.с. 59-65).
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені, штрафу в розмірі 4050,00 грн. за кредитним договором №2047102 від 24.01.2025 року, суд виходить з наступного.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Як передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлано, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
При цьому, в наданому розрахунку заборгованості зазначено, що штрафні санкції нараховані за період: з 27.04.2025 по 09.05.2025 за вказаним кредитним договором (а.с. 59-65), тобто в період дії в Україні воєнного стану.
Отже, позивачем не враховано вищевказаних положень Закону України «Про споживче кредитування» і перехідних положень ЦК України та безпідставно нараховано неустойку (штраф, пеню) за невиконання/неналежного виконання зобов`язання, а тому вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача штрафу в розмірі 4050,00 грн. задоволенню не підлягає.
Таким чином, у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідачка має заборгованість за кредитним договором №2047102 від 24.01.2025 в розмірі 25271,98 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 8099,98 грн., заборгованості за відсотками 17172,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 25271,98 грн.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн. З відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 86,19% з розрахунку: 25271,98 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 29321,98 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 86,19% (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки складає 2294,72 грн. з розрахунку: 2662,40 грн. (сума сплаченого судового збору) х 86,19% (відсоток задоволених позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за кредитним договором №2047102 від 24.01.2025 в розмірі 25271 (двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят одну) грн. 98 коп., що складається з: 8099,98 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 17172,00 грн. - заборгованість за відсотками, а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2294 (дві тисячі двісті дев`яносто чотири) грн. 72 коп.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місцезнаходження: вул.Іллінська, буд.8, м.Київ, 04070, код ЄДРПОУ 37616221;
відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 18 травня 2026 року.
Суддя Новосанжарського районного суду 
Полтавської області      Ю.О. Афанасьєва