Справа № 420/11324/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі 
головуючого судді Кузьменко Н.А., 
при секретарі Савчук В.В.,
за участю
представник позивача – не прибув
представника відповідача - Тер-Григор`яна Л.Г. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.11.2025 року №1634537 2409-1553-UA51100070000063635.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 26.11.1996 року ОСОБА_1 перебуває на обліку з 26.11.1996 року зареєстрований як фізична особа-підприємець в ДПІ Овідіопольського району Одеської області на єдиному податку 2 група. Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку видами економічної діяльності, якими займається позивач з 2015 року є 22.22 Виробництво тари з пластмас, 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2018 року позивач є власником, нерухомого майна: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1457291651237, адреса: АДРЕСА_1 . Загальна площа 5469,3 кв.м. Об`єкт нерухомого майна – виробничий будинок. Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є: Цех по виробництву пластмасових виробів «А», Насосна «а», Цех термопластавтоматів «Б», Прибудова «В», Виробничо складське прим., «Г» Цех по виробництву пластмасових виробів «Д».
Позивач вказує, що майно за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, провулок Ентузіастів, 7, він використовує у підприємницькій діяльності протягом 2024 року за КВЕД: 22.23 секція «С» - виробництво будівельних виробів із пластмас та КВЕД 22.22 – виробництво тари з пластмас.
Позивач вважає податкове повідомлення-рішення № №1634537 2409-1553-UA51100070000063635 від 17.11.2025 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив та додаткові пояснення, в яких представник відповідача вказує, що Головне управління ДПС у Одеській області позов не визнає, вважає, що вимоги позивача, які викладені в позові, необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, відтак не підлягають задоволенню.
Представник відповідача зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) має у власності нежитлове приміщення (виробничий будинок) загальною площею 5469,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , право власності з 04.01.2018, реєстраційний номер 1457291651237. Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами, далі - Кодекс) з урахуванням статті 102 Кодексу податковим органом в автоматичному режимі фізичній особі – підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сформовано податкове повідомлення – рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік від 17.11.2025 № 1634537-2409-1553- НОМЕР_2 у сумі 310 636,24 гривень. Податкове повідомлення – рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки направлено на податкову адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримані платником 01.12.2025. Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 направляв скаргу до ДПС України щодо оскарження вищенаведених ППР (вх. ДПС 1514/С/6 від 02.03.2026). Відповідно до рішення ДПС в Одеській області від 06.03.2026 № 6044/6/99-00- 06-01-02-06 про результати розгляду скарги ДПС України (РНОКПП 2569304719) скаргу залишено без розгляду (вх. Головного управління ДПС в Одеській області від 06.03.2026 № 1175/8). Відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу не об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Національного класифікатора будівель та споруд HK 018-2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В — F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються ix власниками в оренду, лізинг, позичку. Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «е» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування. Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування — наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.
Відповідно до довідки 20-OПП (повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням a6o через які провадиться діяльність) наданої до податкового органу, зазначений об`єкт нерухомого майна (будова цеху) за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Новоградківка, пров. Дністровський, буд. 7 стан об`єкту «експлуатується» взято на облік 12.08.2024, зазначений об`єкт нерухомого майна (будова цеху) за адресою: АДРЕСА_1 стан об`єкту «експлуатується» взято на облік 12.08.2024, зазначений об`єкт нерухомого майна (цех) за адресою: АДРЕСА_1 стан об`єкту «експлуатується» взято на облік 12.08.2024, зазначений об`єкт нерухомого майна (склад) за адресою: АДРЕСА_1 стан об`єкту «експлуатується» взято на облік 12.08.2024, зазначений об`єкт. нерухомого майна (склад) за адресою: АДРЕСА_1 стан об`єкту «експлуатується» взято на облік 12.08.2024.
Відповідно даних інформаційно – комунікаційної системи ДПС фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 04.01.1994 знаходиться на обліку у Головному управлінні ДПС в Одеській області як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування та займається, крім інших, наступними видами діяльності: 68.20 – надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 46.49 – оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.89 – інші види роздрібної торгівлі поза магазинами. ОСОБА_1 даних про використання приміщення об`єкту нерухомого майна (будова цеху) за адресою: АДРЕСА_1 , у 2021 – 2024 роках до Головного управління ДПС в Одеській області не надавав. Повідомлення 20-ОПП (повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність) надано до податкового органу, зазначений стан об`єкту «експлуатується» взято на облік 12.08.2024. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач ОСОБА_1 використовує приміщення об`єкту нерухомого майна (будова цеху) за адресою: АДРЕСА_1 для здачі в оренду ПП "ЄВРО ПЛАСТ" (ЄДРПОУ 36249547) доказом чого є витяг ІКС Податковий блок. А відтак, підстави для звільнення платника податків ОСОБА_1 від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу – відсутні.
22.04.2026 ухвалою судді прийнята до розгляду позовна заява ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою, зазначено, що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14 травня 2026 року об 11:00 год.
28.05.2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу № 420/11324/26 до судового розгляду по суті на 11.06.2026 року о 12:00 год. 
Ухвалою суду від 11.06.2026 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 19.06.2026 об 11:00.
В судове засідання 11.06.2026 року позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 14.05.2026 року надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні 11.06.2026 проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві та додаткових поясненнях.
Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують вимоги та заперечення та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.11.1996 року з видами діяльності за КВЕД: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний) 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у. 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів 22.22 Виробництво тари з пластмас 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивачу з 10.01.2018 року на підставі права власності належить нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 5469,3 кв.м. Об`єкт нерухомого майна – виробничий будинок. Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є: Цех по виробництву пластмасових виробів «А», Насосна «а», Цех термопластавтоматів «Б», Прибудова «В», Виробничо складське прим., «Г», Цех по виробництву пластмасових виробів «Д».
17.11.2025 року Головним управлінням ДПС в Одеській області згідно Податкового повідомлення-рішення №1634537-2409-1553-UA51100070000063635, позивачу на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами за 2024 рік в розмірі 310656,24 грн. на нерухоме майно, яке розташоване за адресою Одеська область, Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, провулок Ентузіастів 7.
26.12.2025 року за № 1 позивач подав до ГУ ДПС в Одеській області заяву про перегляд податкового повідомлення-рішення №1634537-2409-1553-UA51100070000063635 від 17.11.2025 року, зазначивши, що протягом 2024 року нерухоме майно яке належить позивачу на праві власності в оренду, лізинг та позичку не здавалось.
ГУД ДПС в Одеській області листом від 15.01.2026 року № 817/6/15-32-24-09-06 повідомило позивачу, що залишає без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення. 
02 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до ДПС України зі скаргою про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2025 року № 1634537 2409-1553-UA51100070000063635.
Державна податкова служба України рішенням від 06.03.2026 року № 6044/6/99-00-06-01-02-06 залишила скаргу позивача без розгляду. 
Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.
Порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено ст.266 ПК України.
Згідно п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
Згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Пунктом 266.5 ст.266 ПК України закріплено порядок встановлення ставок податку зокрема для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб ставки податку, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Згідно з абзацом першим підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією зі складових податку на майно і належить до місцевих податків, визначених статтею 10 ПК України. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу. Платниками податку на нерухомість є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, у власності яких перебуває відповідне майно.
Ставка податку для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються в залежності від місця розташування та типів таких об`єктів нерухомості (пп.266.5.1 ПКУ), а об`єкт оподаткування залежить від виду діяльності та типу будівель чи споруд за ДК 018- 2000 (п.266.2 ПКУ) (постанови Верховного Суду у справах №826/1338/17, №500/90/19).
Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).
Так, підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України закріплено перелік об`єктів, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких, зокрема, належать будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Згідно ДК 009:2010 економічна діяльність процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції. Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво». Промисловість у розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об`єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.
Верховний Суд у постанові від 11.05.2023 року у справі № 440/359/20 вказав, що чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством передбачена преференція, яка полягає у виключенні з об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, таких об`єктів, як будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств, якщо вони беруть участь у господарській діяльності власника об`єктів нерухомості як виробничі одиниці.
Отже, з вказаної норми вбачається, що для звільнення суб`єкта оподаткування від сплати податку на майно, відмінне від земельної ділянки на підставі абз. є пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України має бути наявність двох обов`язкових складових:
- об`єкт повинен належати до будівель промисловості, віднесених до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (НК 018:2023 з 16.03.2024);
- об`єкт повинен використовуватися за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаватися їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до національного класифікатора НК 018:2023, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 16.02.2023 року №3573, який набрав чинності 01.01.2024, у НК 018:2023 використовуються терміни, визначені Європейським класифікатором типів споруд, а саме:
Будівлі це криті споруди, які можуть використовуватися окремо, побудовані для постійних цілей, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.
Нежитлові будівлі це споруди, які переважно використовуються або призначені для нежитлових цілей. Якщо не менше половини загальної корисної площі використовується для житлових потреб, будинок належить до житлових.
Згідно вказаного НК розділ 12 Нежитлові будівлі включає клас 1251 Промислові будівлі, який включає: будівлі, що використовуються для промислового виробництва, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні тощо. Цей клас не включає: резервуари, силоси та складські приміщення (1252); будівлі сільськогосподарського призначення (1271); комплексні промислові споруди (електростанції, нафтопереробні заводи тощо), які не мають характеристик будівель (230).
Отже, у даній справі підлягає встановленню, чи відноситься належна позивачу будівля до визначених у підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктів, на які поширюється податкова пільга, та чи використовує позивач дану будівлю за призначенням у своїй господарській діяльності.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є 22.22 Виробництво тари з пластмас, 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивачу з 10.01.2018 року на підставі права власності належить нежиле приміщення за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, провулок Ентузіастів, 7. Загальна площа 5469,3 кв.м. Об`єкт нерухомого майна – виробничий будинок. Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є: Цех по виробництву пластмасових виробів «А», Насосна «а», Цех термопластавтоматів «Б», Прибудова «В», Виробничо складське прим., «Г», Цех по виробництву пластмасових виробів «Д».
Крім того, до суду надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (Форма №20-ОПП) відповідно до якої позивач надав до податкових органів інформацію щодо об`єкта оподаткування цех за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, провулок Ентузіастів, 7.
Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем до суду надано належні та достатні докази на підтвердження того, що на належний йому на праві приватної власності об`єкт нежитлової нерухомості, щодо якого прийнято оскаржуване рішення, поширює свою дію податкова пільга, встановлена підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
У свою чергу відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження того, що будівля нерухомості, яка належить позивачу на праві власності, не є будівлею промисловості, віднесеної до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) згідно із Класифікатором будівель і споруд НК 018:2023, та що вона не використовувалась позивачем за призначенням у його господарській діяльності за спірний період.
При цьому, судом не встановлено, а контролюючим органом не доведено та не надано належних та допустимих доказів (копія договору оренди, тощо), що вказане майно здавалось позивачем в оренду, лізінг, чи позичку, або використовувалсь не за призначенням в 2024 році. 
Відтак, зважаючи на викладене суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.11.2025 року №1634537 2409-1553-UA51100070000063635.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
За подання даного адміністративного позову позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 3106,56 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, слід стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3106,56 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 194, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.11.2025 року №1634537 2409-1553-UA51100070000063635 протиправним та скасувати.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ЄДРПОУ 44069166) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3106 (три тисячі сто шість) грн. 56 коп.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Н.А.Кузьменко