ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року		Справа № 912/3201/25	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши заяву Фермерського господарства "СТЕП" про ухвалення додаткового рішення у справі №912/2945/25
за позовом: Фермерського господарства "СТЕП", вул. Садова, 56А, м. Жашків, Уманський район, Черкаська область, 19201
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Адельфан", вул. Родникова, 90а, м. Кропивницький, 25014
про розірвання договору поставки та стягнення 1 077 199,81 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Фермерське господарство "СТЕП" (далі - ФГ "СТЕП", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адельфан" (далі - ТОВ "Адельфан", відповідач) такого змісту:
- розірвати договір поставки №17-01-25 від 17.01.2025, укладений між ТОВ "Адельфан" та ФГ "СТЕП";
- стягнути з ТОВ "Адельфан" на користь ФГ "СТЕП" заборгованість в сумі 1 077 199,81 грн, з якої: 736 469,30 грн попередня оплатаи, 78 506,87 грн проценти, 157 013,74 грн пені та 105 209,90 грн штрафу.
Рішенням від 21.04.2026 господарський суд задовольнив позовні вимоги частково, розірвав договір поставки №17-01-25 від 17.01.2025, укладений між ТОВ "Адельфан" та ФГ "СТЕП"; стягнув з ТОВ "Адельфан" на користь ФГ "СТЕП" 736 469,30 грн основного боргу, 15 003,22 грн процентів, 42 083,96 грн штрафу та 62 013,31 грн пені, а також 14 562,99 грн судового збору за подання позову та 1 211,20 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовив.
Позивач при подані позову навів попередній розрахунок судових витрат, до яких включив також витрати на надання правової допомоги в сумі 127 719,010 грн, з яких - 20 000,00 грн витрати на підготовку позову та участь у суді першої інстанції та 107 719,00 грн "гонорар успіху".
18.02.2026 відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 5 000,00 грн та відмову у стягненні гонорару успіху.
27.04.2026 через систему "Електронний суд" позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000,00 грн разом з доказами на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі №912/3201/25.
Ухвалою від 27.04.2026 суд постановив вирішення питання про судові витрати позивача у справі №912/3201/25 здійснити без повідомлення учасників справи.
30.04.2026 відповідач надав до суду заяву, за змістом якої просить відмовити в їх стягненні, у зв`язку з відсутністю поважних причин неможливості подання доказів таких витрат до закінчення судових дебатів та вказав на відсутність акта приймання-передачі наданих послуг, детального опису робіт та їх вартості.

Норми статей 221, 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачають ухвалення судом за заявою сторони додаткового рішення про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, реалізація вказаного здійснюється за наявності у сторони поважних причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (далі - докази), до закінчення судових дебатів та подання такою стороною відповідної заяви.
У даному випадку, позивач відповідно до ст. 124 ГПК України за текстом позову попередньо визначив розрахунок суми судових витрат, до яких включив витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 127 719,00 грн, та просив стягнути з відповідача всі судові витрати, які поніс у зв`язку з розглядом справи.
У позовній заяві позивач зазначив, що заяву про подання доказів на підтвердження судових витрат протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду.
Суд констатує, що заява з доказами подана позивачем 27.04.2026, тобто в межах п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, що відповідає строку згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України.
У поданій заяві позивач пояснив поважність причин неможливості подання доказів до закінчення судових дебатів посиланням на умови додаткової угоди про надання правничої допомоги від 15.12.2025 та обставинами поетапної оплати послуг, зокрема, що визначення фінального розміру витрат та гонорару успіху залежить безпосередньо від тривалості розгляду справи, кількості судових засідань та результату вирішення спору. 
Суд встановив, що Додаткова угода № 3 від 15.12.2025 до Договору № 24/12-01 від 24.12.2024 про визначення вартості послуг містить умови, які передбачають, що першим етапом надання послуг є підготовка та подання позовної заяви (фіксована сума 20 000,00 грн). Наступні етапи: участь адвоката у судових засіданнях, підготовка процесуальних документів та "гонорар успіху", який залежить від реально (фактично) повернутих коштів або отриманих послуг, товарів.
Суду надано також рахунки за надані послуги та платіжні документи, складені після ухвалення рішення у справі.
За загальним правилом, суд не може втручатися у договірні відносини між адвокатом і клієнтом, зокрема в частині визначеного порядку оформлення наданих послуг, оскільки вказане суперечитиме принципу свободи договору.
За вказаних обставин та враховуючи, що остаточний розмір вартості послуг залежить від результату розгляду справи (після ухвалення рішення суду), суд вважає поважними причини неможливості подання позивачем доказів, що підтверджують витрати на професійну (правничу) допомогу, до закінчення судових дебатів.
У відповідності до викладеного, суд приймає докази позивача та розглядає заяву про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу по суті порушеного питання з оцінкою наданих суду доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивач надав: Додаткову угода № 3 від 15.12.2025 до Договору № 24/12-01 від 24.12.2024, рахунки на оплату та платіжні документи.
Згідно наданих позивачем доказів підтверджено, що 15.12.2025 між Адвокатським об`єднанням "ЮРТЕРРА" (Адвокатське об`єднання) і ФГ "СТЕП" (Клієнт) укладено додаткову угоду № 3 до Договору № 24/12-01 від 24.12.2024 (а.с. 40).
Згідно вказаної додаткової угоди, Адвокатське об`єднання та Клієнт погодили вартість послуг, які мають бути надані Клієнту, а саме: 
підготовка та подання позовної заяви - 20 000 грн;
участь в одному судовому засіданні - 1 500 грн;
гонорар успіху за результатами розгляду справи - 10% від задоволеної суми.
На підтвердження понесених витрат позивач сплачено 20 000,00 грн згідно з квитанцією від 29.12.2025 № 13492 (за підготовку позову) ( а.с.39). 
Адвокатським об`єднанням виставлено позивачеві рахунки № 14 від 23.03.2026 за підготовку мирової угоди на суму 15 000,00 грн та № 14 від 22.04.2026 "гонорар успіху" на суму 20 000,00 грн (а.с. 154, 155).
Позивачем 15 000,00 грн сплачено згідно з платіжною інструкцією від 23.03.2026 № 14066 (за підготовку проекту мирової угоди); 20 000,00 грн - погоджений сторонами розмір гонорару успіху сплачений за платіжною інструкцією № 14327 від 24.04.2026 (а.с. 152, 153).
До матеріалів справи також надано ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1145695 від 18.12.2025, який видано на ім`я адвоката Ситника Т.А. (а.с. 4).
Суд враховує, що за положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Суд встановив, що адвокат Ситник Т.А. готував та подавав документи у справі (позов з доказами, заяву про забезпечення позову) та брав безпосередню участь в засіданнях суду під час представництва інтересів ФГ "СТЕП".
Наведене підтверджує реальність надання адвокатом Ситника Т.А. правової допомоги позивачеві у справі №912/3201/25 та понесення витрат на таку допомогу. 
Отже, згідно матеріалів справи, правові послуги за договором є наданими, а зазначений в Додатковій угоді перелік послуг відповідає фактично наданим. Розмір гонорару визначено у відповідності до Додаткової угоди.
Разом з цим, суд встановив, що позивачем заявлено вимогу про компенсацію витрат на правову допомогу, пов`язаних із підготовкою мирової угоди в розмірі 15 000,00 грн.
Суд зазначає, що згідно положень ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України розподілу і стягненню на користь сторони, яка виграла спір (зокрема позов було частково задоволено), підлягають саме витрати на професійну правничу допомогу, які безпосередньо і нерозривно пов`язані з розглядом справи в суді (у разі їх доведеності). Водночас, мирова угода, за підготовку якої адвокатському об`єднанню сплачено 15 000,00 грн, не подавалась до суду на затвердження та не була предметом розгляду в суді.
За вказаних обставин, витрати на підготовку мирової угоди не є послугою, яка безпосередньо пов`язана із розглядом справи, а тому відшкодуванню в порядку ГПК України не підлягають.
Щодо гонорару успіху суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 в справі №904/4507/18, згідно якого зазначено про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнано законність визначення між адвокатом та клієнтом такого виду винагороди як "гонорар успіху" у договорі про надання правової допомоги, що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.
Відтак, враховуючи дані позиції, клієнт і адвокат користуючись принципом свободи договору можуть визначити додаткові витрати між собою у вигляді гонорару успіху, проте вказане вкотре не підпадає під пряме визначення адвокатських послуг, а відповідно не може переноситись на іншу сторону (не сторону такого договору).
Отже, відповідна сума, обумовлена сторонами Договору до сплати є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.
Таким чином, суд встановив підтвердженою сумою витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

За правилами ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач 18.02.2026 подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 5 000,00 грн, оскільки заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу у загальній сумі 20 000,00 грн є завищеною. Відповідач вважає, що справа не є складною, обсяг доказів незначний, відповідач відзиву не подавав, позов визнав.
Також відповідач у вказаному клопотанні вказав, що розмір заявлених до стягнення витрат у вигляді "гонорару успіху" не відповідають критерію розумності, а тому не можуть покладатися на сторону відповідача у заявленому розмірі.
Суд не вбачає підстав для зменшення витрат позивача на професійну правничу правничу допомогу за клопотанням відповідача, виходячи з такої оцінки щодо наведених відповідачем аргументів.
За поданим позовом суд відкрив провадження у справі, не встановивши при цьому будь-яких недоліків щодо позову. Вказане свідчить про належну підготовку адвокатом всіх позовних матеріалів та, відповідно, витрачання часу і зусиль задля забезпечення належності подання документів.
Позовна заява містить декілька вимог та поєднує в собі вимоги як майнового, так і немайнового характеру, що потребує наведення окремого правового обґрунтування щодо кожної із них та посилання на відповідні норми права. Вимога майнового характеру передбачає декілька складових сум, заявлених до стягнення, з окремими розрахунком кожної такої суми. Викладене характеризує об`ємність позову, оскільки розрахунок кожної із заявлених до стягнення сум потребує окремого обґрунтування, аналізу первинних документів, умов договору та інших доказів, що підтверджують підстави і розмір заявлених вимог.
Твердження відповідач, що відсутність відзиву не потребувало підготовки за сторони позивача будь-яких додаткових пояснень спростовується матеріалами справи. Так, саме внаслідок повідомлених відповідачем у заяві про визнання позову обставин, суд ухвалою від 19.02.2026 витребував від позивача додаткові пояснення і такі письмові пояснення були подані позивачем.
Викладене підтверджує обґрунтованість заявлених витрат у відповідній сумі .
Суд також звертає увагу на те, що розмір "гонорару успіху" значно нижче суми, яка була заявлена позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку.
Подання до суду Додаткової угоди № 3 від 15.12.2025 до Договору № 24/12-01 від 24.12.2024 підтверджує наявність відповідних договірних відносин між позивачем і адвокатським об`єднанням. Окрім того, така додаткова угода містить всі необхідні дані щодо виду послуг, порядку їх надання, ціни та розрахунку. 
Відсутність акта наданих послуг не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, так як факт реальності надання послуг та їх розмір підтверджено іншими доказами, про які зазначено вище.
У відповідності до викладеного суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати в загальному розмірі 40 000,00 грн, які є підтвердженими, відповідають критерію співмірності в розумінні положень ч. 4 ст. 126 ГПК України.
Разом з цим, визначивши правильний розмір витрат на професійну правничу допомогу та застосовуючи правила розподілу судових витрат згідно п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача у пропорційному співвідношенні розміру задоволених позовних вимог (без урахування суми зменшення розміру неустойки), що становить 37 568,36 грн.
Враховуючи викладене, заява позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Фермерського господарства "СТЕП" про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/3201/254 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адельфан" (вул. Родникова, 90а, м. Кропивницький, 25014, ідентифікаційний код 20659646) на користь Фермерського господарства "СТЕП" (вул. Садова, 56А, м. Жашків, Уманський район, Черкаська область, 19201, ідентифікаційний код 31883500) 37 568,36 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволені заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів.

Повне додаткове рішення складено 08.05.2026. 

Суддя	 	В.В.Тимошевська