Справа №155/606/26
Провадження №2/155/577/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2026 м. Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Яремчук С.М.,
при секретарі судового засідання – Задурській К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Горохові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позовних вимог
Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43632,00 гривні.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №9776488, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 12000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, не повертав кошти згідно з графіком погашення кредиту, внаслідок чого має заборгованість.
Вказує, що 24 вересня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги у правовідносинах, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників та набув право вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №9776488 від 22 жовтня 2023 року.
Сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 43632,00 гривні, з яких: 5000,00 гривень – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 37432,00 гривні – прострочена заборгованість за відсотками; 1200,00 гривень – прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №9776488 від 22 жовтня 2023 року в розмірі 43632,00 гривні та судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривні та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 гривень.
Відзив на позов
23 квітня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в якому останній зазначає, що у виписці з особового рахунку та в тексті претензії від 02.03.2026 року позивач стверджує, що сума здійснених відповідачем платежів за договором становить 0,00 гривень. Дане твердження є завідомо неправдивим та спростовується наявними у доказами. 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 було погоджено реструктуризацію боргу з первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на умовах 24 платежів по 1037,00 гривень. На виконання цих умов відповідачем було здійснено 14 платежів на загальну суму 14518,00 гривень. Факт здійснення оплат підтверджується 14 квитанціями. Також, ОСОБА_1 зазначає, що позивач вимагає стягнути 37432,00 гривень прострочених відсотків. Відповідно до п. 2.2.2 договору, проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості. Оскільки позивач не врахував сплачені відповідачем 14518,00 гривень, то сума нарахованих відсотків є штучно завищеною та розрахованою на основі недостовірних даних. Щодо витрат на правничу допомогу, то відповідач вважає їх неспівмірними, оскільки позов підготовлено на основі некоректних розрахунків. З огляду на викладене ОСОБА_1 просить повністю відмовити ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у задоволенні позову у зв`язку з наданням суду завідомо недостовірного розрахунку.
Відповідь на відзив
18 травня 2026 року від позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду надійшла відповідь на відзив в якій останній зазначає, що 27 листопада 2023 року ОСОБА_1 було зменшено розмір платежу, встановлено 24 платежа (замість 12) у розмірі 1037,00 гривень. На цих умовах клієнтом сплачено 14 платежів по 1037,00 гривень на загальну суму 14518,00 гривень. Після сплати ще 10 платежів залишок боргу мав бути списаний та договір закритий. Періодичність платежів повинна була складати 15 днів. ОСОБА_1 останні 3 платежі сплачував зі значним протермінуванням, 14 платіж було сплачено 07.08.2024. Після цього платежів не поступало. В жовтні-листопаді 2024 р. клієнт отримував від компанії пропозиції закрити кредит за тіло + 1000, тобто за 6000 гривень, однак пропозицією не скористався. Твердження відповідача про те, що в тексті претензії надісланої 02.03.2026 року була зазначена неправдива інформація про суму здійснених платежів в розмірі 0,00 гривень за договором є недостовірною. Платежі вносилися із значним протермінуванням, що не відповідає погодженим умовам сплати. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалось відповідно до умов зазначених в договорі. Комісія за надання кредиту також передбачена умовами кредитного договору, а тому вимога про її стягнення є обґрунтованою. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, то позивач зазначає, що сума та вид виконаної роботи є спів мірними та відповідають критерію розумності та дійсності вартості наданих послуг. З огляду на викладене ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить задовольнити позовну заяву.
Рух справи в суді
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 17 червня 2026 року.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2026 року витребувано від Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» письмові докази
Позиція учасників судового розгляду
В судове засідання представник позивача не з`явився, 16 червня 2026 року подав клопотання про розгляд справи без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки за фактичним місцем реєстрації, а також розміщенням оголошення у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України. Причину неявки в судове засідання останній не повідомив, будь-яких клопотань не подав.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 22 жовтня 2023 року відповідач ОСОБА_1 заповнив ТзОВ «Мілоан» анкету-заяву на кредит №9776488, відповідно до якої просив надати йому кредит у розмірі 12000,00 гривень та вказала свої персональні дані і надала згоду на їх обробку.
ТзОВ «Мілоан» погодило умови кредитування відповідача і того ж дня між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №9776488, відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» зобов`язувалося надати відповідачу на картковий рахунок кредит в сумі 12000,00 гривень.
Відповідно до п. 1.3. кредитного договору кредит надається строком 105 днів з 22.10.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.
Згідно з п. 1.3.1, 1.3.2. кредитного договору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 06.11.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 04.02.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 06.11.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 04.02.2024 року (останнього дня строку кредитування).
Згідно з п. 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3., 1.6 кредитного договору комісія за надання кредиту складає 1200,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2970,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,65% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 37800,00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки – фіксована.
Відповідно до п. 2.2.3 кредитного договору проценти нараховуються за стандартно процентною ставкою, що визначена п. 1.5.3 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі зниженою і є меншою за стандартну ставку встановлену в п. 1.5.3 договору. Якщо визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п. 1.5.3 договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п. 1.5.3 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій), нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.
Згідно з п. 2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що позичальнику доступна така можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені цим п. 2.3 договору та розділом 6 Правил, у т.ч., сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію), проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено/поновлено пільговий період, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору.
Пунктом 2.3.2 договору зазначено, що після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, позичальник має направити кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із зазначеною датою із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем до особистого кабінету позичальника або в смс-повідомленні та здійснити платіж, передбачений п. 2.3 договору. Після здійснення позичальником зазначеного платежу (ів), умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема, тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. 
Згідно з п. 3.2.6 договору кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 
До матеріалів справи долучений графік платежів, що є додатком №1 до договору про споживчий кредит №9776488 від 22 жовтня 2023 року, який підписаний ОСОБА_1 . 
Крім того, згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» за №20.1.0.0.0/7-260501/77446-БТ від 07 травня 2026 року, наданою на виконання ухвали суду від 21 квітня 2026 року, стверджується, що банківська карта № НОМЕР_1 хх-хххх-4624 емітована на ім`я ОСОБА_1 , на яку було зараховано кошти в сумі 12000,00 гривень за період з 22.10.2023 року по 29.10.2023 року.
Згідно з випискою з особового рахунка ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за кредитним договором №9776488 від 22 жовтня 2023 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 09 березня 2026 року становить 43632,00 гривні, з яких 5000,00 гривень – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 37432,00 гривні – прострочена заборгованість за відсотками, 1200,00 гривень – заборгованість за комісією.
З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №110-МЛ.
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі Боржників.
Згідно з Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.12.2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №9776488 від 22 жовтня 2023 року становить 43632,00 гривні, з яких 5000,00 гривень – залишок за тілом кредиту; 37432,00 гривні – залишок за відсотками, 1200,00 гривень – залишок за комісією.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не здійснювало нарахувань за кредитним договором №9776488 від 22 жовтня 2023 року.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 02 березня 2026 року направило на адресу відповідача ОСОБА_1 претензію, в якій повідомило останнього про відступлення права вимоги, із зазначенням суми боргу, а також вимогу про сплату вказаної заборгованості.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №9776488, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , вбачається:
1. Пільговий період складає 15 днів (з 23.11.2023 по 06.11.2023 включно) за який щодня нараховується процент 1,65% від тіла кредиту (п. 1.3.1. та п. 1.5.2. кредитного договору). 
Відповідно:
1,65% від 12000,00 грн = 198,00 грн 
198,00 грн * 15 днів = 2970,00 грн – нараховано процентів за пільговий період.
2. Поточний період складає 90 днів за який щодня нараховується процент 3,50% від тіла кредиту (п. 1.3.2. та п. 1.5.3. кредитного договору). 
Відповідно:
2.1 Поточний період 07.11.2023-04.02.2024
3.50% від 12000,00 грн = 420,00 грн.
420,00 грн* 31 ( 07.11.2023-07.12.2024) днів = 13020,00 грн. – нараховано процентів за поточний період.
Відповідач здійснював пролонгацію пільгового періоду згідно із п. 2.3.1 Кредитного договору, докази чого Позивач надав у додатках до відповіді на відзив.
07.12.2023 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 11 500,00 грн. 
Перша пролонгація пільгового періоду: 08.12.2023 - 22.12.2023. 
1.65% від 11500,00 грн = 189,75 грн. 
189,75 грн * 15 днів = 2846,25 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
22.12.2023 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 11000,00 грн.
Друга пролонгація пільгового періоду: 23.12.2023 - 05.01.2024.
1.65% від 11000,00 грн = 181,50 грн. 
181,50 грн * 14 днів = 2541,00 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
05.01.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 10500,00 грн.
Третя пролонгація пільгового періоду: 06.01.2024 - 21.01.2024. 
1.65% від 10500,00 грн = 173,25 грн.
173,25 грн * 16 (1 день пролонгації 22.12.2023 та 15 днів пролонгації 05.01.2024) днів = 2772,00 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
21.01.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 10000,00 грн.
Четверта пролонгація пільгового періоду: 22.01.2024 - 03.02.2024.
1.65% від 10000,00 грн = 165,00 грн. 
165,00 грн * 13 днів = 2145,00 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
03.02.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 9500,00 грн.
П`ята пролонгація пільгового періоду: 04.02.2024 - 20.02.2024.
1.65% від 9500,00 грн = 156,75 грн. 
156,75 грн * 17 (2 дні пролонгації 21.01.2024 та 15 днів пролонгації 03.02.2024) днів = 2664,75 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
20.02.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 9000,00 грн.
Шоста пролонгація пільгового періоду: 21.02.2024 – 06.03.2024.
1.65% від 9000,00 грн = 148,50 грн. 
148,50 грн * 15 днів = 2227,50 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
06.03.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 8500,00 грн.
Сьома пролонгація пільгового періоду: 07.03.2024 – 21.03.2024.
1.65% від 8500,00 грн = 140,25 грн.
140,25 грн * 15 днів = 2103,75 грн. – нараховано процентів за пролонгацію. 
21.03.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 8000,00 грн.
Восьма пролонгація пільгового періоду: 22.03.2024 – 05.04.2024.
1.65% від 8000,00 грн = 132,00 грн.
132,00 грн * 15 днів = 1980,00 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
05.04.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 7500,00 грн.
Дев`ята пролонгація пільгового періоду: 06.04.2024 – 20.04.2024.
1.65% від 7500,00 грн = 123,75 грн.
123,75 грн * 15 днів = 1856,25 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
Після 21.01.2024 року первинний кредитор ТОВ «Мілоан» врегулював нарахування відсотків у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» який набрав чинності 23 грудня 2023 року. Цим Законом було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» зокрема знижено максимальну денну відсоткову ставку до 1%. Однак в той ж час у Прикінцевих та перехідних положеннях до Закону України «Про споживче кредитування» було внесено наступне: Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Таким чином на виконання вимог оновленого законодавства ТОВ «Мілоан» почав нарахування відсотків за користування кредитними коштами за зниженою відсотковою ставкою у розмірі 2,3%. 
2.2 Поточний період з 21.04.2024-22.04.2024 нарахування відсотків здійснювалось за зниженою відсотковою ставкою 2,3%
2.30% від 7500,00 грн = 172,50 грн.
172,50 грн* 2 дні = 345,00 грн. – нараховано процентів за поточний період.
22.04.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 7000,00 грн.
Десята пролонгація пільгового періоду: 23.04.2024 – 07.05.2024. 
1.65% від 7000,00 грн = 115,50 грн. * 1 день (нарахування згідно п.п. 1.5.2. 2.3.1
договору) = 115,50 грн.
0.30% від 7000,00 = 21,00 * 14 днів (нарахування згідно Прикінцевих та перехідних положеннях до Закону України «Про споживче кредитування» де максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом наступних 120 днів - 1,5%) = 294,00 грн. + 115,00 грн = 409,50 грн – нараховано процентів за пролонгацію.
07.05.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 6500,00 грн.
Одинадцята пролонгація пільгового періоду: 08.05.2024 – 22.05.2024.
0,30% від 6500,00 грн = 19,50 грн.
19,50 грн * 15 днів = 292,50 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
2.3 Поточний період з 23.05.2024-07.06.2024 нарахування відсотків здійснювалось за зниженою відсотковою ставкою 1,4%
1.40% від 6 500,00 грн = 91,00 грн.
91,00 грн* 16 днів = 1456,00 грн. – нараховано процентів за поточний період. 
07.06.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 6000,00 грн.
Дванадцята пролонгація пільгового періоду: 08.06.2024 – 22.06.2024.
0,30% від 6000,00 грн = 18,00 грн. 
18,00 грн * 15 днів = 270,00 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
2.4 Поточний період з 23.06.2024-05.07.2024 нарахування відсотків здійснювалось за зниженою відсотковою ставкою 1,4% 
1.40% від 6000,00 грн = 84,00 грн.
84,00 грн* 13 днів = 1092,00 грн. – нараховано процентів за поточний період.
05.07.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 5500,00 грн.
Тринадцята пролонгація пільгового періоду: 06.07.2024 – 20.07.2024.
0,30% від 5500,00 грн = 16,50 грн.
16,50 грн * 15 днів = 247,50 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
2.5 Поточний період з 21.07.2024-07.08.2024 нарахування відсотків здійснювалось за зниженою відсотковою ставкою 1,4%
1.40% від 5500,00 грн = 77,00 грн. 
77,00 грн* 18 днів = 1386,00 грн. – нараховано процентів за поточний період.
07.08.2024 здійснено пролонгацію на 15 днів, сплата комісії за пролонгацію 100,00 грн; сплата тіла кредиту 500,00 грн; сплата процентів по кредиту 437,00 грн. Тіло кредиту складає 5000,00 грн.
Чотирнадцята пролонгація пільгового періоду: 08.08.2024 – 22.08.2024.
0,30% від 5000,00 грн = 15,00 грн.
15,00 грн * 15 днів = 225,00 грн. – нараховано процентів за пролонгацію.
2.5 Поточний період з 23.08.2024-01.09.2024 нарахування відсотків здійснювалось за зниженою відсотковою ставкою 1,4%
1.40% від 5000,00 грн = 70,00 грн. 
70,00 грн* 10 днів = 700,00 грн. – нараховано процентів за поточний період.
Загальна сума заборгованості за відсотками: 2970,00 + 13020,00 + 2846,25 + 2541,00 + 2772,00 + 2145,00 + 2664,75 + 2227,50 + 2103,75 + 1980,00 + 1856,25 + 345,00 + 409,50 + 292,50 + 1456,00 + 270,00 + 1092,00 + 247,50 + 1386,00 + 225,00 + 700,00 = 43550,00 грн.
Відповідач сплатив частину відсотків, внаслідок чого сума до стягнення за відсотками за користування кредитом становить: 43550,00 – 6118,00 = 37432,00 грн; сума заборгованості за тілом кредиту – 5000,00 грн; сума заборгованості за комісією – 1200,00 грн.
Отже, позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором №9776488 від 22 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням зобов`язання з повернення кредитної заборгованості.
Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Коли позикодавцем є юридична особа договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми позики (стаття 1047 ЦК України).
За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
У постанові від 07.04.2021у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Укладений 22 жовтня 2023 року ОСОБА_1 договір про споживчий кредит №9776488 із ТОВ «Мілоан» за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.
Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.
Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено факт укладення 22 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №9776488 в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. 
Матеріалами справи також підтверджується, що до позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право стягнення з відповідача кредиторської заборгованості. 
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Станом на час розгляду справи відповідач не спростував заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом позики, не надав доказів сплати ним зазначеної суми.
Оскільки відповідач не довів, що сплатив за договором усю суму тіла кредиту, тому для доведення розміру заборгованості суд використовує докази, які надав позивач.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12000,00 гривень, яка ним повністю не сплачена, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5000,00 гривень тіла кредиту зважаючи на нижчевикладене.
Окрім основного боргу позивач просить стягнути комісію в розмірі 1200,00 гривень та проценти в розмірі 37432,00 гривні за період з 23.10.2023 року по 01.09.2024 року, що відображено у розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Мілоан» станом на 01.09.2024 року.
Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені ст. 1048 та 1056-1 ЦК України.
Зокрема, статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Так, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Нарахування і стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З наданої стороною позивача картки обліку ТзОВ «Мілоан» за кредитним договором №9776488 від 22 жовтня 2023 року вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 нараховані проценти в межах строку кредитного договору, який був пролонгований у відповідності до п. 2.3.1 договору (право продовжувати пільговий період), а тому вимога про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 23.10.2023 року по 01.09.2024 року (дата завершення строку кредитування з урахуванням пролонгації пільгового періоду) у розмірі 37432,00 гривні є обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Покликання відповідача на той факт, що позивачем не враховані сплачені ним платежі у розмірі 14518,00 гривень і сума нарахованих відсотків є недостовірною, судом до уваги не береться та спростовується матеріалами справи. Так, із скріншоту з чату переписки вбачається, що 27 листопада 2023 року відповідач звернувся до позивача з проханням зменшити суму платежу. Цього ж дня було зменшено розмір платежу, встановлено 24 платежі (замість 12 платежів) у розмірі 1037,00 гривень. На цих умовах відповідачем сплачено 14 платежів по 1037,00 гривень, яка становить 14518,00 гривень. Тобто, умов позивача щодо виконання договору відповідач не виконав, тому позивачем залишок боргу не був списаний.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків підлягає до задоволення повністю у розмірі 37432,00 гривні.
Комісія за надання кредиту у розмірі 1200,00 гривень (яка нарахована за ставкою 10 % від суми кредиту), передбачена умовами п.1.5.1 кредитного договору, тому вимога про її стягнення підлягає задоволенню.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №9776488 від 22 жовтня 2023 року в сумі 43632,00 гривні, з яких 5000,00 гривень – заборгованість за основною сумою кредиту, 37432,00 гривні - заборгованість за відсотками, 1200,00 гривень – заборгованість за комісією за надання кредиту. 
Отже, відповідач не виконав повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договорами строк, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду контррозрахунок сум заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку.
Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №9776488 від 22 жовтня 2023 року підлягають задоволенню повністю у розмірі 43632,00 гривні.
Щодо судових витрат у справі 
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження витрат на правову допомогу стороною позивача надано Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107, укладений 01 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», акт №Д/20448 від 09.03.2026 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги, детальний опис наданих послуг. Вартість правничої допомоги, згідно з наданими письмовими доказами становить 8000,00 гривень.
Суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим. А навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи зі змісту ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача.
Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача, на думку суду, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень будуть співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України та відповідатимуть характеру і обсягу узгоджених між сторонами і фактично наданих адвокатом послуг.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 207, 509, 512-514, 516-518, 526, 530, 598, 610, 625, 626, 628, 638, 639, 1046, 1048-1050, 1054, 1082 ЦК України, ст. 10, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, ІВАN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) заборгованість за договором про споживчий кредит №9776488 від 22 жовтня 2023 року в розмірі 43632 (сорок три тисячі шістсот тридцять дві) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, ІВАN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236;
відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області          Яремчук С.М.