ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 р. 	Справа № 520/10863/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Фоміної Л.О.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/10863/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – В/Ч НОМЕР_1 , відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, а саме ненарахування та невиплати його середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (перерахунок та виплата розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум та розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за період з 30.09.2023 року по 31.03.2026 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (перерахунок та виплата розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум та розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за період з 30.09.2023 року по 31.03.2026 року у сумі 273 256 грн 56 копійок. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 у справі № 520/10863/26 і направити справу до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що 30.04.2026 приблизно о 9 годині 15 хвилин позивачем в межах справи № 520/10492/26 було подано уточнену позовну заяву від 29.04.2026 безпосередньо до Харківського окружного адміністративного суду , а судом її було прийнято, про що свідчить відтиск печатки «Харківський окружний адміністративний суд Одержано 30 кві 2026», тобто зазначена уточнена позовна заява з уточненими позовними вимогами 30.04.2026 вже була зареєстрована в програмі «Діловодство спеціалізованого суду», але суд першої інстанції не з`ясував зазначену обставину.
Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував при постановленні ухвали від 30.04.2026 висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.03.2026 у справі № 420/9470/25, від 07.09.2023 у справі № 160/914/23, від 10.02.2022 у справі № 300/3142/20, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України. 
Відповідач, скориставшись правом, передбаченим статтею 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивач вже в четвертий раз подає позов до військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку, дана вимога міститься у справах: № 520/10866/26, 520/10492/26, 520/10864/26, 520/10863/26. Відповідач вказує, що задоволення позовних вимог у декількох окремих справах призведе до необґрунтованого подвійного або множинного притягнення відповідача до одного й того самого виду відповідальності за одне триваюче правопорушення, що суперечить принципам правової визначеності, справедливості та недопустимості подвійної відповідальності. З огляду на викладене просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 року по справі № 520/10863/26 залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Відповідно до статті 294, частини 2 статті 312 КАС України розгляд апеляційної скарги проведено в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом від 26.04.2026 до В/Ч НОМЕР_1 , в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2023 року по 30.03.2026 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2023 року по 30.03.2026 року включно у сумі 273256 грн 56 копійок.
Зазначеній справі присвоєно порядковий № 520/10492/26.
30.04.2026 в межах справи № 520/10492/26 ОСОБА_1 було подано уточнену позовну заяву від 29.04.2026 (з посиланням на частину 1 статті 47 КАС України), яку зареєстровано 30.04.2026 о 09:36:45 год. (вх. № 01-26/47952/26, згідно з журналом реєстрації вхідної кореспонденції Харківського окружного адміністративного суду), що підтверджується листом Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2026 № 03-19/19208/26, наданим на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2026 у справі № 520/10863/26. 
Також ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом від 28.04.2026 до В/Ч НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, а саме ненарахування та невиплати його середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (перерахунок та виплата розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум та розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за період з 30.09.2023 року по 31.03.2026 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (перерахунок та виплата розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум та розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за період з 30.09.2023 року по 31.03.2026 року у сумі 273 256 грн 56 копійок. 
Зазначений позов було зареєстровано Харківським окружним адміністративним судом 30.04.2026, справі присвоєно порядковий № 520/10863/26.
Повертаючи позовну заяву у справі № 520/10863/26 суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває справа № 520/10492/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01.10.2023 року по 30.03.2026 року включно та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01.10.2023 року по 30.03.2026 року включно у сумі 273 256 грн. 56 копійок. Суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги у справі № 520/10863/26 та справі № 520/10492/26 викладені по-різному, проте позови направлені на вирішення одного і того спору, отже позови є тотожними. Станом на 30.04.2026 року ухвала про відкриття, про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду судом не винесена. Таким чином, позивачем подано до цього самого суду інші позови до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За змістом частин 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Таким спором відповідно до наведеної норми визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю тотожні за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/432/18.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 20.03.2024 у справі № 320/225/23, від 07.12.2023 у справі № 160/19012/21, від 05.12.2019 у справі № 826/3678/16.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що 30.04.2026 приблизно о 9 годині 15 хвилин ним в межах справи № 520/10492/26 було подано уточнену позовну заяву від 29.04.2026 безпосередньо до Харківського окружного адміністративного суду, а судом її було прийнято, про що свідчить відтиск печатки «Харківський окружний адміністративний суд Одержано 30 кві 2026». Зазначена уточнена позовна заява з уточненими позовними вимогами 30.04.2026 вже була зареєстрована в програмі «Діловодство спеціалізованого суду», але суд першої інстанції при поверненні позовної заяви у справі № 520/10863/26 не з`ясував зазначену обставину.
З цього приводу колегія суддів зазначає таке.
За змістом частини 1 статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Матеріалами справи підтверджено, що в межах справи № 520/10492/26 ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву, відповідно до якої він просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільнені, а саме ненарахування та невиплати його середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені (нарахування та виплата ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 07.06.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням (встановленням) для нарахування індексації грошового забезпечення місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) - січень 2008 року) за період з 30.09.2023 року по 31.03.2026 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені (нарахування та виплата ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 07.06.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням (встановленням) для нарахування індексації грошового забезпечення місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) - січень 2008 року) за період з 30.09.2023 року по 27.03.2026 року у сумі 273 256 грн. 56 копійок. 
Згідно з даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вказана уточнена позовна заява була зареєстрована Харківським окружним адміністративним судом 30.04.2026 о 09:36:45 год.
При цьому ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 у справі № 520/10863/26 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 була підписана суддею 30.04.2026 о 17:11, тобто станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали уточнена позовна заява ОСОБА_1 по справі № 520/10492/26 вже була зареєстрована та містилась в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», на інформацію з якої посилався суд першої інстанції, повертаючи позов апелянта у справі № 520/10863/26.
Зі змісту позовної заяви у справі № 520/10863/26 та уточненої позовної заяви у справі № 520/10492/26 встановлено, що в обох справах Якименко О.М. просить визнати протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, а саме ненарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Водночас в межах справи № 520/10863/26 позивач посилається на несвоєчасну виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, а в межах справи № 520/10492/26 – на несвоєчасну виплату суми індексації грошового забезпечення за період з 07.06.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням (встановленням) для нарахування індексації грошового забезпечення місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) – січень 2008 року.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що предмет та підстави позову у справі № 520/10863/26 та справі № 520/10492/26 (з урахуванням уточнених позовних вимог) є різними.
Суд першої інстанції вищевказаного не врахував, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позову у справі № 520/10863/26.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про повернення позовної заяви було допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 294, 308, 311, 312, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року по справі № 520/10863/26 - скасувати. 
Справу № 520/10863/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Л.О. Фоміна 	
Судді	   	І.М. Ральченко   В.В. Катунов