Провадження № 2/712/208/26
Справа № 712/3871/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді – ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі – ШЕВЧЕНКО О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: м. Київ, бул. Русанівський 8) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу, 
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 10.11.2023 року близько 11:00 години у м. Києві по просп. Науки, 159 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «HYUNDAI» (державний номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_2 , та «KIA» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_3 , (власником якого є ОСОБА_4 .
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.02.2024 року у справі №752/24493/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. 
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.02.2024 року у справі №752/24493/23 встановлено, що оскільки ОСОБА_2 підлягає визнанню винним у порушенні п. "а" п. 2.10 п. 13.1 та п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 та 124 та ст. 130 КУпАП, до нього слід застосувати передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, а також приписи ст. 36 КУпАП, якими унормовано, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № 217646018). 
Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 10.11.2023 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 10.11.2023 року. 
Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі: Звіту № 9000/11/23 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля KIA моделі CEED реєстраційний номер НОМЕР_2 (справа № 97642); Наказу №3.1/4709 від 14.03.2024 року; Довідки № 1 від 12.03.2024 року. 
Загальний розмір витрат МТСБУ складає: 83 804 грн. 41 коп. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 82 254 грн. 41 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №848020 від 18.03.2024 року; в розмірі 1 550 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 847909 від 14.03.2024 року (Рахунок-фактура № СФ-0000276 від 1 Грудня 2023 року; Акт виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3.1-02/97642 від 27 листопада 2023 року по справі МТСБУ № 97642).
Тому просить, стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в сумі 83 804 грн. 41 коп. та судовий збір в розмірі 3 028 грн. 
28 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
23 липня 2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. 
В судовому засіданні встановлено, що 10.11.2023 року близько 11:00 години у м. Києві по просп. Науки, 159 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «HYUNDAI» (державний номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_2 , та «KIA» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_3 , (власником якого є ОСОБА_4 .
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.02.2024 року у справі №752/24493/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № 217646018). 
Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 10.11.2023 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 10.11.2023 року. 
Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі: Звіту № 9000/11/23 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля KIA моделі CEED реєстраційний номер НОМЕР_2 (справа № 97642); Наказу №3.1/4709 від 14.03.2024 року; Довідки № 1 від 12.03.2024 року. 
Загальний розмір витрат МТСБУ складає: 83 804 грн. 41 коп. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 82 254 грн. 41 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №848020 від 18.03.2024 року; в розмірі 1 550 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 847909 від 14.03.2024 року (Рахунок-фактура № СФ-0000276 від 1 Грудня 2023 року; Акт виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3.1-02/97642 від 27 листопада 2023 року по справі МТСБУ № 97642).
У відзиві на позовну заяву вказано, що в низці документів було зазначено, що транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_2 перебував у власності ОСОБА_5 , користувач ОСОБА_2 . Однак, даний транспортний засіб було завезено для потреб ЗСУ, використовувався виключно для бойових завдань ЗСУ і вже «похоронений» на бойових завданнях ЗСУ. Журавель і ОСОБА_6 з 2022 року були добровольцями ЗСУ, були контуженими і отримали травми, що пов`язані з захистом Батьківщини. В день ДТП вони були направлені в військовий шпиталь на обстеження та лікування згідно медичних довідок. Також вказано, що на транспортні засоби, які ввозяться як гуманітарна допомога для ЗСУ не встановлюють вимоги щодо страхування цивільної відповідальності чи придбання зеленої карти. З 9 вересня 2024 року в Україні вступила в силу постанова КМУ № 895, яка регулює процес реєстрації та перереєстрації автомобілів, що ввезені як гуманітарна допомога. Але й норми цієї Постанови також не передбачають обов`язковість страхування транспортного засобу чи придбання полісу страхування. Тому вважає, що відповідач не має нести відповідальність щодо відшкодування шкоди в даному випадку.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 
Разом з цим, відповідно пунктів 38.1, 38.2.5 цього Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до особи, визначеної у пункті 13.1статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди.
З постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 05.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 під час вчинення ДТП перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначена постанова відповідачем не оскаржена.
Отже, відповідач в силу даних вимог зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у вигляді виплаченого страхового відшкодуванняВідповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що після здійснення виплати відшкодування (регламентної виплати) на користь потерпілої особи у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, який є водієм транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого на момент такої пригоди не була застрахована, у зв`язку з чим наявні фактичні та правові підстави для захисту порушеного права позивача шляхом задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в сумі 83 804 грн. 41 коп.
При цьому, судом враховуються аргументи позивача, викладені його представником у позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні статей 77-79 ЦПК України. При цьому, відповідач не надав до суду будь-яких доказів на спростування поданих позивачем документів.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що відповідач є учасником бойових дій і звільнений від сплати судового збору на підставі ст 5 ЗУ "Про судовий збір", сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн. підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 990, 993, 1166, 1191 ЦК України, суд –
В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (юридична адреса: м. Київ, Русанівський бульвар 8), код ЄДРПОУ 21647131, р/р НОМЕР_4 в АТ «Укрексімбанк» м. Київ, суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі: 83 804 грн. 41 коп. 
Стягнути з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн., сплаченого за подання до суду позову згідно платіжної інструкції № 7783 від 24 березня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: 

Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2026 року.