ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 200/181/23
адміністративне провадження № К/990/9246/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників у суді касаційної інстанції справу № 200/181/23
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, порушену
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириленко Андрій Володимирович,
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року (головуючий суддя Волгіна Н.П.),
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року (колегія суддів у складі головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
1. У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, В/ч НОМЕР_1 ), у якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), у розмірі до 100000,00 грн у зв`язку з безпосередньою участю та в здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 10.03.2022 по 24.05.2022 та з 01.06.2022 по 31.07.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
1.2. зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою № 168, у розмірі до 100000,00 грн у зв`язку із безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів а періоди з 10.03.2022 по 24.05.2022 та з 01.06.2022 по 31.07.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, перебуваючи у службових відрядженнях на підставі бойових розпоряджень від 10.03.2022 №17ДСК та від 31.05.2022 № 299 ДСК виконував виконував протягом указаних періодів бойові завдання, а тому набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, відповідно до Постанови №168, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та фактичному виконанні бойових завдань на підставі бойових розпоряджень органів Держприкордонслужби.
2.1. Не погоджуючись із доводами відповідача, який у наданих на адвокатські запити відповідях обумовив свою позицію щодо відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу такої додаткової винагороди через відсутність документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, передбачених наказом Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» від 31.03.2022 № 164 (далі - Наказ № 164), позивач наполягав на тому, що накази Адміністрації Держприкордонслужби не є нормативно-правовими чи регуляторними актами у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому, на його переконання, позивач не може бути позбавлений додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, на підставі таких наказів. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. ОСОБА_1 проходив військову службу у складі НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби (В/ч НОМЕР_1 ), що підтверджується матеріалами справи.
4. Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби (В/ч НОМЕР_1 ) від 04.03.2022 № 85-ОС, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_3 прикордонного загону Держприкордонслужби, 04.03.2022 на підставі наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 26.02.2022 № 163-ОС зараховано в оперативне підпорядкування.
5. Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби (В/ч НОМЕР_1 ) від 19.05.2022 № 167-ОС, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_3 прикордонного загону Держприкордонслужби, 19.05.2022 зараховано до списків особового складу загону та на всі види забезпечення; призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця радіотехнічного поста) відділення технічних засобів охорони державного кордону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б); наказано вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 19.05.2022; підстава - припис командира В/ч НОМЕР_4 № 349 від 18.05.2022, наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 26.02.2022 № 163-ОС, рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 19.05.2022.
6. Згідно з поясненнями НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби (В/ч НОМЕР_1 ) у період з 04.03.2022 по 18.05.2022 позивач знаходився на фінансовому забезпеченні НОМЕР_3 прикордонного загону Держприкордонслужби.
7. Відповідно до бойового розпорядження від 10.03.2022 № 17 ДСК за підписом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби полковника ОСОБА_2 , наказано до 18-00 год 10.03.2022 здійснити збір та висунення зведеного загону, до якого включити військовослужбовців: впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який передати в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_3 ЗСБ НОМЕР_5 ОМБри згідно списку у додатку, до якого включений (№ з/п 21) молодший сержант ОСОБА_1 .
8. Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби від 11.03.2022 № 55-ВВ молодшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця радіотехнічного поста) відділення технічних засобів охорони державного кордону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), направлено у службове відрядження у складі зведеного загону № НОМЕР_6 в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_3 ЗБС НОМЕР_5 ОМБР з 10.03.2022 на підставі бойового розпорядження від 10.03.2022 № 17 ДСК, посвідчення про відрядження № 66/21 від 10.03.2022.
9. Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби від 24.05.2022 № 126-ВВ, молодшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця радіотехнічного поста) відділення технічних засобів охорони державного кордону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), вважати таким, що прибув із службового відрядження в складі зведеного загону № 2 з оперативного підпорядкування командира НОМЕР_3 ЗБС НОМЕР_5 ОМБР, з 23.05.2022 на підставі бойового розпорядження від 23.05.2022 № 279-ДСК, посвідчення про відрядження № 66/21 від 10.03.2022.
10. Рапортом від 02.06.2022 начальник НОМЕР_6 зведеного прикордонного загону полковник ОСОБА_3 відповідно до Постанови № 168, на виконання вимог Наказу № 164-АГ, поданого на ім`я начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_2 , клопотав про виплату персоналу НОМЕР_6 зведеного прикордонного загону від НОМЕР_2 прикордонного загону у зв`язку із участю у бойових діях у період з 01.05.2022 по 23.05.2022 відповідно до інформації, зафіксованої в Журналі службово-бойових дій (інв. №6-ВСДСК від 28.03.2022) через ракетні обстріли ділянки відповідальності НОМЕР_6 зведеного прикордонного загону від НОМЕР_2 прикордонного загону, зокрема молодшому сержанту ОСОБА_1 за період з 01.05.2022 по 23.05.2022 в сумі 51935,38 грн.
11. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби від 07.06.2022 № 195-ОС на виконання Постанови № 168, Наказу № 164-АГ, ПдРУ (гриф)/22-206 від 28.02.2022, а також відповідно до бойових розпоряджень, зокрема від 10.03.2022, з метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців на період дії воєнного стану визначено: виплатити військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону додаткову винагороду в розмірі згідно додатку 1 із розрахунку 30000,00 грн на місяць пропорційно часу проходження служби за період, що визначений у додатку 1; виплатити додаткову винагороду військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, від збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у період та в розмірі згідно додатку 2 із розрахунку 70000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.
12. Згідно з додатком № 2 до вказаного наказу відповідно до рапорту начальника НОМЕР_6 зведеного загону НОМЕР_2 прикордонного загону від 02.06.2022 №1/4697-22-Вп за період період з 01.05.2022 по 23.05.2022 відповідно до інформації, зафіксованій в Журналі службово-бойових дій (інв. № 6 - ВСДСК, від 28.03.2022), у зв`язку з ракетними обстрілами ділянки відповідальності персоналу НОМЕР_6 зведеного прикордонного загону, особовий склад якого брав участь у бойових діях: […] (№ з/п 39) молодший сержант ОСОБА_1 у період з 01.05.2022 по 23.05.2022, сума - 51935,48 грн.
13. Згідно з бойовим розпорядженням від 31.05.2022 № 299 ДСК за підписом начальником НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби полковника ОСОБА_2 , першим заступником начальника загону - начальником штабу, полковником ОСОБА_4 , наказано: начальнику впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення направити персонал для заміни персоналу впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в складі зведеного загону № 4 ( АДРЕСА_1 ) до 10-00 год 01.06.2022. Згідно додатку до цього бойового розпорядження у список включений (№ з/п 14) молодший сержант ОСОБА_1 .
14. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби від 01.06.2022 № 134-ВВ, молодшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця радіотехнічного поста) відділення технічних засобів охорони державного кордону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), направлено у службове відрядження в складі зведеного загону № НОМЕР_7 до АДРЕСА_1 , з метою виконання бойового розпорядження, з 01.06.2022 на підставі бойового розпорядження від 31.05.2022 № 299 ДСК, посвідчення про відрядження № 1194.
15. Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби від 01.08.2022 № 192-ВВ, солдата ОСОБА_5 , інспектора прикордонної служби 2 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), вважати таким, що прибув із службового відрядження в складі зведеного загону № НОМЕР_7 з АДРЕСА_1 , з 31.07.2022 на підставі посвідчення про відрядження № 1212.
16. Рапортом від 01.07.2022 начальник НОМЕР_7 зведеного прикордонного загону підполковник ОСОБА_6 відповідно до Постанови № 168, на виконання вимог Наказу № 164-АГ, поданого на ім`я начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_7 , клопотав про виплату додаткової винагороди із розрахунку 70000,00 грн на місяць за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 військовослужбовцям зведеного загону 4 за виконання бойових розпоряджень, щодо: […] (№ з/п 55) молодшого сержанта ОСОБА_1 за періоди: 02.06.2022 - 2 333,33 грн, 03.06.2022 - 2 333,33 грн, 04.06.2022 - 2 333,33 грн, 14.06.2022 - 2 333,33 грн, 15.06.2022 - 2 333,33 грн.
17. Рапортом від 01.08.2022 начальник НОМЕР_6 зведеного прикордонного загону полковник ОСОБА_8 відповідно до Постанови № 168, на виконання вимог Наказу № 164-АГ, поданого на ім`я начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_7 , клопотав про виплату додаткової винагороди із розрахунку 70 000,00 грн на місяць за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 військовослужбовцям зведеного загону 4 за виконання бойових розпоряджень, щодо: […] (№ з/п 40) молодшого сержанта ОСОБА_1 за періоди: 08.07.2022 - 2 258,06 грн.
18. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби від 08.07.2022 № 258-ОС на виконання Постанови № 168, Наказу № 164-АГ, ПдРУ (гриф)/22-206 від 28.02.2022, а також відповідно до бойових розпоряджень з метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців на період дії воєнного стану визначено: виплатити військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону додаткову винагороду в розмірі згідно додатку 1 із розрахунку 30000,00 грн на місяць пропорційно часу проходження служби за період, що визначений у додатку 1; виплатити додаткову винагороду військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, від збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у період та в розмірі згідно додатку 2 із розрахунку 70000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.
19. Згідно з додатком № 2 до вказаного наказу відповідно до рапорту начальника НОМЕР_7 зведеного загону НОМЕР_2 прикордонного загону від 06.07.2022 №44/5418-22-Вн персонал НОМЕР_6 зведеного прикордонного загону виконував бойове завдання в районі бойових дій згідно списку: […] (№ з/п 55) молодший сержант ОСОБА_1 у періоди: з 02.06.2022 по 04.06.2022, з 14.06.2022 по 15.06.2022; всього - 11 666,67 грн.
20. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби від 05.08.2022 № 309-ОС на виконання Постанови № 168, Наказу № 164-АГ, ПдРУ (гриф)/22-206 від 28.02.2022, а також відповідно до бойових розпоряджень з метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців на період дії воєнного стану визначено: виплатити військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону додаткову винагороду в розмірі згідно додатку 1 із розрахунку 30000,00 грн на місяць пропорційно часу проходження служби за період, що визначений у додатку 1; виплатити додаткову винагороду військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, від збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у період та в розмірі згідно додатку 2 із розрахунку 70000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.
21. Згідно з додатком № 2 до вказаного наказу відповідно до рапорту наначальника НОМЕР_6 зведеного загону НОМЕР_2 прикордонного загону від 01.08.2022 №228/5964-22-Вн персонал 2 зведеного прикордонного загону виконував бойове завдання в районі бойових дій згідно списку: […] (№ з/п 40) молодший сержант ОСОБА_1 у періоди: 08.07.2022 - 2 258,06 грн.
22. Відповідно до довідки про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення, за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168: у період з лютого по травень 2022 року позивачу не сплачувалась; у червні 2022 року сплачена у розмірі: 12 580,55 грн (виходячи з винагороди за місяць 30000,00 грн) та 51 935,48 грн (виходячи з винагороди за місяць 70000,00 грн) - за травень 2022 року; всього - 64 516,03 грн; у липні 2022 року сплачена у розмірі: 30000,00 грн (виходячи з винагороди 30000,00 грн), 11 666,67 грн (виходячи з винагороди 70000,00 грн) - за червень 2022 року; у серпні 2022 року сплачено у розмірі: 30000,00 грн (виходячи з винагороди 30000,00 грн), 2 258,06 грн (виходячи з винагороди 70000,00 грн) - за липень 2022 року.
23. 26.12.2022 адвокатка Задорожня В.О. в інтересах позивача звернулася із адвокатським запитом до відповідача, в якому просила надати: відомості щодо підстав не нарахування та не виплати позивачу за березень та квітень 2022 року підвищеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168; у випадку, якщо не здійснення зазначеної виплати за вказані місяці мало місце у зв`язку із притягненням позивача до дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності просила надати копії документів, які стали підставою для таких висновків (матеріали службового розслідування), витяги з наказів про притягнення до відповідальності та про позбавлення додаткової грошової винагороди; також просила надати довідку про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення у період з 24.02.2022 по час звернення із запитом, довідку про безпосередню участь позивача в бойових діях або у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, витяги із наказу командира військової частини щодо проходження позивачем військової служби та місця його перебування у період з 24.02.2022 по час подання запиту, а саме - про відрядження позивача в зону проведення бойових дій; витяги із журналів бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки).
24. У відповідь на цей адвокатский запит В/ч НОМЕР_1 листом від 08.01.2023 (вих. №42/110-23) повідомив, що збільшена додаткова винагорода позивачу за березень-квітень 2022 року не нараховувалась у зв`язку із відсутністю підстав здійснення такої виплати. Поруч із цим зауважено, що довідка про безпосередню участь молодшого сержанта ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України (за формою згідно з додатком 1 до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413), не відпрацьовувалась у зв`язку з тим, що військовослужбовець не надав повний перелік документів, передбачений пунктом 4 цього Порядку.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
25. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2023, залишеному без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2024, у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
25.1. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах лише за періоди з 01.05.2022 по 23.05.2022, з 02.06.2022 по 04.06.2022, з 14.06.2022 по 15.06.2022 та 08.07.2022, за які позивачеві здійснена виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у належному розмірі (пропорційно до днів участі у бойових діях та заходах). За інші періоди, заявлені позивачем у межах цього позову, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.
25.2. Вирішуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин Наказу № 164, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що даний наказ не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки він не зареєстрований в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку, не пройшов правової експертизи і не набув чинності у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи відсутність у спірному періоді затвердженого МВС України порядку і умов виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, суд першої інстанції вважав, що єдиним нормативно-правовим актом, що визначає підстави та порядок виплати відповідачем спірної додаткової винагороди є Постанова № 168, аналіз змісту пункту 1 якої дозволяє виділити обов`язкову сукупність умов для виплати означеної додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби у розмірі до 100000,00 грн: (1) період дії воєнного стану; (2) безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, (3) перебування безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій; (4) наявність наказу командира. Однак, відсутність доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів як фактичних підстав, необхідних для реалізації пункту 1 Постанови № 168, обумовлює відмову у задоволенні позовних вимог.
25.3. Своєю чергою суд апеляційної інстанції, в цілому погодившись із висновками суду першої інстанції по суті спору, не змінюючи мотивів суду першої інстанції, врахував висновки Верховного Суду щодо застосування положень Наказів № 392-АГ та №628-АГ у подібних правовідносинах, викладені, зокрема, у постановах від 22.11.2023 у справі № 520/690/23 та від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, вважав застосовними положення означених Наказів до обставин цієї справи.
25.4. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що у позовній заяві позивач прямо не вказує, що приймав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів безпосередньо в районах ведення бойових дій в інші періоди, не підтверджені документально, що містяться в матеріалах цієї справи, конкретних періодів часу участі у бойових діях або заходах не наводить, не зважаючи на необхідність їх визначення для застосування пропорційності, що передбачена пунктом 1 Постанови № 168, а позовна заява містить загальні твердження про наявність у позивача права на спірні виплати через виконання бойових наказів та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.
25.5. За оцінкою суду апеляційної інстанції, довідки військової частини наявні у матеріалах справи, не є довідками про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, а сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
26. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириленко А.В., звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із цією касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
26.1. Ця касаційна скарга подана з підстав неправильного застосування судами попередніх інстанцій згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах: (1) пункту 2-1 Постанови № 168, (2) пункту 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», (3) пунктів 4, 11 Наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», (4) пунктів 3, 7, 8 Наказу Адміністрації Держприкордонслужби № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» у контексті правовідносин, які виникають між військовослужбовцями Держприкордонслужби та командуванням військових частин Держприкордонслужби у зв`язку із застосуванням положень зазначених наказів для визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди згідно з пунктом 2-1 Постанови № 168, а саме:
- визначення вичерпного переліку документів, обов?язкових для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди;
- необхідності попереднього звернення військовослужбовця із рапортом для підготовки командуванням частини усіх необхідних документів для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди;
- порядку підготовки та обміну необхідними для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди документами між різними військовими частинами у разі, коли військовослужбовець набув право на таку винагороду, перебуваючи у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні іншої військової частини (тобто, в особовому складі та на фінансовому утриманні якої він не перебуває).
26.2. Касатор наполягав на тому, що в контексті наведених судами обов`язкових умов виплати додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн не є обов`язковою лише безпосередня участь у бойових діях, оскільки пункт 1 Постанови № 168 передбачає також здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, як підставу для такої виплати. У цьому взаємозв`язку скаржник наголосив на тому, що він набув право на додаткову винагороду та дотримався усіх умов, а її виплату обмежують дії відповідача. Тягар негативних наслідків не можна покладати на позивача через недотримання порядку однією з військових частин формальних процедур для прийняття остаточного рішення про таку виплату, бо це порушує його право на отримання належного грошового забезпечення.
26.3. На переконання касатора, Накази № 164, № 392-АГ та № 628-АГ містять норми, які зачіпають права громадян (військовослужбовців) на отримання додаткової винагороди і встановлюють організаційцно-правовий механізм реалізації таких прав, а тому підлягають обов`язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України. Враховуючи, що ці накази не пройшли такої обов`язкової реєстрації, то вони не можуть вважатися такими, що набрали чинності та не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.
26.4. Скаржник також підкреслив, що суд апеляційної інстанції, пославшись у своїй постанові на Накази № 392-АГ та № 628-АГ, допустив неправильне застосування норм матеріального права, позаяк дія цих наказів не поширюється на періоди, за які позивач просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду у відповідності до пункту 1 Постанови № 168.
27. Ухвалою Суду від 13.03.2024 відкрито касаційне провадження за цією касаційною скаргою.
28. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 27.06.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статей 340 та 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи
29. Не погодившись із доводами касаційної скарги, НОМЕР_2 прикордонний загін Держприкордонслужби (В/ч НОМЕР_1 ) подав до Суду письмовий відзив, за змістом якого просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції як такі, що є законними та обґрунтованими, залишити без змін.
29.1. У відзиві В/ч НОМЕР_1 наголосила , що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і струмування збройної агресії з 01.05.2022 по 23.05.2022, з 02.06.2022 по 04.06.2022, з 14.06.2022 по 15.06.2022 та 08.07.2022. 
29.2. У цьому зв`язку відповідач звертав увагу Суду на те, що відповідно до наказів НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби (В/ч НОМЕР_1 ) від 07.06.2022 №195-ос та від 08.07.2022 №258-ос та від 05.08.2022 №309-ос позивачу в повній мірі виплачена додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 Постанови № 168, у збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що не заперечується позивачем.
29.3. В/ч НОМЕР_1 наполягала на тому, що в інші дні службового відрядження позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів та не виконував бойових (спеціальних) завдань та інших заходів, передбачених наказами Адміністрації Держприкордонслужби.
Оцінка Верховним Судом висновків судів попередніх інстанцій, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
30. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Водночас суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
31. Частиною третьою статті 341 КАС України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
32. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
33. Спір у цій справі виник у зв`язку з невиплатою військовослужбовцю, який проходить службу в органах Держприкордонслужби, збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168.
34. Частиною другою статті 2 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 №1777-XII передбачено, що захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
35. За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV (у редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби.
36. Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Держприкордонслужби визначаються законодавством.
37. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
38. У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
39. Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
40. Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
41. Держприкордонслужба входить до структури Міністерства внутрішніх справ України.
42. Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, визначаються Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306.
43. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан. 
44. Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. 
45. Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. 
46. Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
47. На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав Постанову № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
48. Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів , - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
49. Згодом цей пункт Постанови № 168 був неодноразово змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 №350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793, від 20.01.2023 № 43 та інш.
50. У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, підстави та розмір вищевказаної додаткової винагороди. 
51. Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер. 
52. Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
53. З 01.02.2023 ці питання врегульовані Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ від 01.09.2023 № 726, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1543/40599, яким замість нього затверджені Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, що із змінами та доповненнями діють і дотепер).
54. До 01.02.2023 означені порядок та умови визначалися наказами Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» від 31.03.2022 № 164 (далі - Наказ № 164), від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ (далі - Наказ № 392-АГ) та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ (далі - Наказ № 628-АГ), прийняті на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» на виконання пункту 2-1 Постанови № 168.
55. Після відкриття касаційного провадження у цій справі Верховний Суд сформував висновки щодо застосування положень пункту 1 Постанови № 168 у взаємозв`язку із вищевказаними наказами Адміністрації Держприкордонслужби, які мають бути враховані і в цій справі в силу частини третьої статті 341 КАС України, за змістом якої суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги. 
56. Роль і значення вищезгаданих наказів Адміністрації Держприкордонслужби, які визначили порядок нарахування і виплати військовослужбовцям Держприкордонслужби додаткової винагороди та необхідні документи як умови для виплати підвищеної винагороди, проаналізовані у багатьох постановах Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами (зокрема, постанови Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, від 26.06.2024 у справі №200/216/23, від 30.09.2024 у справах № 200/232/23 та № 200/440/23 та багатьох інших). У вказаних справах Суд сформував правові висновки щодо застосовності у подібних правовідносинах зазначених наказів Адміністрації Держприкордонслужби з урахуванням фактів відсутності їх реєстрації у Міністерстві юстиції України та наслідків для правозастосування в умовах першого року війни. Правові висновки, сформовані Судом у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи, підстав для відступу від них у цій справі Суд не вбачає та надалі зауважує таке. 
57. Протягом періоду, за який позивач просить стягнути підвищену додаткову винагороду (з 10.03.2022 по 24.05.2022 та з 01.03.2022 по 31.07.2022) діяв Наказ №164-АГ, який уведено в дію з 24.02.2022.
58. Відповідно до пункту 2 Наказу № 164-АГ під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем, зокрема:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням та інших.
59. Пунктом 3 Наказу № 164-АГ передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:
- бойового наказу (бойового розпорядження);
- журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
60. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (останній абзац пункту 3 Наказу № 164-АГ).
61. Пунктом 4 Наказу № 164-АГ визначено, що начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляють органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах (додаток 2).
62. З аргументації судів попередніх інстанцій можна зрозуміти, що «належність» доказів зіставлялася з положеннями наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, які на момент виникнення спірних правовідносин не діяли.
63. З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, від 26.06.2024 у справі № 200/216/23, від 31.07.2024 у справі № 200/625/23, від 05.08.2024 у справі № 200/4100/23, від 28.08.2024 у справі № 200/1310/23, від 04.09.2024 у справі № 280/2228/23, від 30.09.2024 у справах № 200/232/23 та № 200/440/23 та багатьох інших, а також на наведені вище мотиви з цього приводу, колегія суддів вважає, що оцінювання доказів, які стосувалися наявності підстав для виплати додаткової винагороди через призму приписів нормативного акту, який до цих правовідносин не може застосовуватися, є помилковим, що вплинуло й на висновки, яких ці суди дійшли за наслідками оцінювання обставин справи. Водночас саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) слугує для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168. Позаяк протягом спірного в цій справі періоду умови і підстави для реалізації приписів зазначеного пункту визначав Наказ №164-АГ, то саме він [наказ] мав бути застосований за описаної в цій справі ситуації під час оцінювання того, чи мав позивач право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн у спірному періоді. Умови для виплати військовослужбовцям Держприкордонслужби додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, визначені Наказом № 164-АГ суттєво відрізнялися від умов, визначених Наказами № 392-АГ, № 628-АГ.
64. Надаючи оцінку доводам касатора, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, слід зазначити, що після відкриття провадження за цією касаційною скаргою Верховним Судом сформовані висновки щодо застосування положень Наказу № 164-АГ у подібних правовідносинах, які в силу частини третьої статті 341 КАС України підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.
65. Так, Верховний Суд у постановах від 05.12.2024 у справі № 120/4135/23, від 23.01.2025 у справі № 120/6981/23, від 30.01.2025 у справі № 120/7088/23 виснував, що процедура підтвердження участі у бойових діях або заходах відряджених військовослужбовців Держприкордонслужби за пунктом 3 Наказу №164-АГ, здійснюється шляхом видачі останнім довідки (додаток № 1) на підставі одного з визначених документів (бойового наказу (розпорядження), журналу бойових дій, рапорту начальника) без вимоги надання додаткових документів або сукупності інформації.
66. У постанові від 28.04.2025 у справі № 120/8747/23, Верховний Суд, виходячи з аналізу положень Наказу № 164-АГ, які дозволяють підтвердження участі у бойових діях або заходах на підставі одного з визначених документів, виснував, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах не повинно бути надмірно обмеженим. Навіть якщо надані військовослужбовцем документи не повністю відповідають вимогам Наказу № 164-АГ через формальні недоліки у документальному підтвердженні, вони можуть бути достатніми для підтвердження його права на додаткову винагороду.
67. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах лише за періоди з 01.05.2022 по 23.05.2022, з 02.06.2022 по 04.06.2022, з 14.06.2022 по 15.06.2022 та 08.07.2022, за які позивачеві здійснена виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у належному розмірі (пропорційно до днів участі у бойових діях та заходах). За інші періоди, заявлені позивачем у межах цього позову, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.
68. Водночас, суди першої та апеляційної інстанцій не надали відповіді на ключове питання, яке стало основою спору та спонукало позивача звернутися до суду, а саме: які завдання, на підставі яких бойових наказів (розпоряджень) та за якою посадою, у складі яких підрозділів (сил чи засобів) і де саме виконував військовослужбовець ОСОБА_1 , якого було направлено у службове відрядження в складі зведеного загону № 4 до АДРЕСА_1 у період з 10.03.2022 по 24.05.2022 та з 01.06.2022 по 31.07.2022, з метою виконання бойових розпоряджень та чим це підтверджується.
69. У постанові від 05.06.2024 у справі № 200/660/23 Верховний Суд зауважив, що суди попередніх інстанцій, встановивши відсутність документів про участь позивача у бойових діях, не з`ясували, які завдання і де він виконував під час перебування у службовому відрядженні. Якщо позивач не виконував завдань, що дають право на додаткову винагороду, важливо встановити, які саме завдання він виконував і де проходив службу. Ці обставини є ключовими для правильного вирішення спору і не можуть бути проігноровані (подібні висновки викладено також у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 520/690/23 та інших).
70. Поза увагою судів попередніх інстанцій також залишилися питання, відповіді на які мають значення для правильного вирішення спору, а саме: 1) чи віднесена територія, де знаходився підрозділ, до якого був відряджений позивач, до переліку територій, на яких у вказаному періоді ведуться (велися) бойові (активні чи можливі) дії або тимчасово окупованих; 2) чи включений підрозділ, до якого у спірному періоді був відряджений позивач, до складу органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, що визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України; 3) чи залучався позивач, у числі інших військовослужбовців до виконання бойових завдань у складі органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, 4) чи складалися підрозділом, до якого був відряджений позивач у вказаному періоді, документи, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах військовослужбовця.
71. Суд нагадує, що за правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
72. Держава не може відмовити особі у виплатах, якщо існують чинні законодавчі норми, які передбачають такі виплати, а особа відповідає умовам, що висуваються цими нормами для проведення таких виплат. Для цього суди мають перевірити чи існують норми, які передбачають виплату, а також чи відповідає особа умовам для проведення таких виплат.
73. У постановах від 23.05.2024 у справі № 120/4387/23, від 24.05.2024 у справі № 120/4967/23, від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23, від 08.08.2024 у справі № 280/2754/23 та від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23 Верховний Суд виснував, що порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.
74. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц).
75. Застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.
76. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.
77. За наведеного Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій не вжили усіх визначених законом заходів та не встановили усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим дійшли передчасних висновків по суті спору.
78. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судів попередніх інстанцій, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність їхніх висновків в цілому по суті спору.
79. Обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
80. Недотримання судом принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час збирання та дослідження зібраних у справі доказів унеможливлює встановлення фактичних обставин для правильного її вирішення, оскільки очевидно, що у цій справі сторона позивача зіштовхнулася з труднощами в отриманні та наданні доказів суду, позаяк у відповідь на адвокатські запити військові частини посилаються на неможливість надання окремих наказів (розпоряджень) через наявність на них грифу обмеження доступу.
81. Своєю чергою, в силу приписів частини другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
82. Згідно із частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
83. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).
84. Ураховуючи приписи статті 353 КАС України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
85. Суду першої інстанції під час нового розгляду справи необхідно взяти до уваги викладене в мотивувальній частині цієї постанови, установити наведені в ній обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
86. З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириленко Андрій Володимирович, задовольнити частково.
2.Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року скасувати, а справу № 200/181/23 направити на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк  В.М. Соколов