Справа № 694/904/25 
провадження № 2-а/694/1/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
представника позивача Чечот А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Звенигородка адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП,
встановив:
31.03.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4130555 від 22.02.2025 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП – за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.02.2025 року о 20 год. 47 хв. по вул. Центральній в с. Стебне в результаті провокації та неправомірних дій капітана поліції Олексієнка В.О. відносно позивача винесено постанову серії ЕНА №413055, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 22.02.2025 року о 20 год. 47 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , під час початку руху не вимкнув покажчик напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2.а ПДР України. 
Позивач стверджує, що він пред`явив посвідчення водія, однак до нього неправомірно застосовано норми ч. 1 ст. 126 КУпАП. Оскаржувану постанову було отримано представником позивача 21.03.2025 року, однак до постанови про накладення адміністративного стягнення і в подальшому не долучено та не наведено жодного належного доказу відповідно до ст. 251 КУпАП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що рішення по справі, згідно якого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. ухвалено з грубим порушенням процесуальних прав, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Також, позивач вважає, що він не може бути притягнутий до відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП за не ввімкнення за межами населеного пункту з 01.10. по 01.05. денних ходових вогнів або ближнього світла фар, вимкнення покажчика напрямків руху, оскільки такі дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 125 КУпАП та тягнуть за собою попередження.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю. від 02.04.2025 року відкрите провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
10.04.2025 року до суду надійшло клопотання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про заміну відповідача на Головне управління Національної поліції у

Черкаській області.
Ухвалою від 16.04.2025 року задоволено заяву про самовідвід судді Смовж О.Ю. Справу передано до канцелярії для здійснення перерозподілу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 28.04.2025 року головуючим суддею визначено Кравченко Т.М.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М. від 30.04.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою суду від 13.05.2025 року позовну заяву прийнято до провадження у зв`язку з тим, що позивач в повному обсязі та своєчасно усунув вказані недоліки. Цією ж ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача Звенигородський РВП про його заміну на ГУНП в Черкаській області.
21.05.2025 року відповідач Звенигородський РВП ГУНП в Черкаській області надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що під час несення служби на добовому чергуванні 22.02.2025 року близько 20 год. 25 хв. працівники поліції в складі ГРПП під час патрулювання в с. Стебне виявили транспортний засіб «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перед початком руху не увімкнув покажчик напрямку руху чим порушив п. 9.2.а ПДР України. Увімкнувши проблискові маячки синього та червоного кольору, працівники поліції подали вимогу про зупинку вищевказаному автомобілю. Підійшовши до транспортного засобу, інспектор представився, повідомив причину зупинки та зазначив, що ведеться відео фіксація. Однак, позивач поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою та вчиняв конфлікт. На питання поліцейських ОСОБА_1 реагував агресивно, відмовився представлятися, надавати будь-які документи, які посвідчують його особу. Крім того, позивач мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та на місці чи в медичному закладі відмовився від проходження огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився. Згідно відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що працівники поліції неодноразово повідомляли позивачу, що відносно нього буде складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення. Проте ОСОБА_1 відмовлявся слухати працівників поліції, після чого сів в автомобіль та поїхав з місця події. В подальшому відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст.126 КУпАП та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також Звенигородський РВП вважає, що він є неналежним відповідачем у справі, тому обрання позивачем неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові. В задоволенні позову просить відмовити повністю.
Також відповідач подав заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду в зв`язку з пропуском десятиденного строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.
В судовому засіданні представник позивача Чечот А.А. підтримала позов та просила його задовольнити.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4130555 від 22.02.2025 року, ОСОБА_1 , 22.02.2025 року о 20 год. 47 хв. у с. Стебне по вул.Центральна, керував автомобілем «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 та під час початку

руху не вимкнув покажчик напрямку руху, чим порушив п.п.9.2.а ПДР України, передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП, також відмовився пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п.2.4 ПДР України, передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП. Згідно ст. 36 ч. 2 КУпАП дані порушення були об`єднані. За вказані правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.7).
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Пункт 9.2 а ПДР України встановлює, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.
Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Пунктом 2.4 ПДР України встанволено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, в тому числі реєстраційний документ на транспортний засіб.
Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.
Звенигородським РВП ГУНП в Черкаській області було подано відзив, в якому зазначено, що під час несення служби на добовому чергуванні 22.02.2025 року близько 20 год. 25 хв. працівники поліції в складі ГРПП під час патрулювання в с. Стебне виявили транспортний засіб «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перед початком руху не увімкнув покажчик напрямку руху чим порушив п. 9.2.а ПДР України. Увімкнувши проблискові маячки синього та червоного кольору, працівники поліції подали вимогу про зупинку вищевказаному автомобілю. Підійшовши до транспортного засобу, інспектор представився, повідомив причину зупинки та зазначив, що ведеться відео фіксація. Однак, позивач поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою та вчиняв конфлікт. На питання поліцейських ОСОБА_1 реагував агресивно, відмовився представлятися, надавати будь-які документи, які посвідчують його особу. Крім того, позивач мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та на місці чи в медичному закладі відмовився від проходження огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився. Працівники поліції неодноразово повідомляли позивачу, що відносно нього буде складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення, проте ОСОБА_1 відмовлявся їх слухати, після чого сів в автомобіль та поїхав з місця події. В подальшому відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст.126 КУпАП та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитаний судом свідок ОСОБА_2 підтвердив той факт, що під час патрулювання в складі ГРПП в с. Стебне ними було виявлено автомобіль «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , який перед початком руху не увімкнув покажчик напрямку руху, чим порушив п. 9.2 б ПДР України. Після зупинки транспортного засобу водій відмовився представляти ся та надавати будь-які документи. При цьому вчиняв конфлікт.
На підтвердження правомірності своїх дій та вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1 відповідач надав суду відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля та боді камери поліцейського, які були досліджені судом. 

З наданих відеозаписів вбачається, що автомобіль «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , дійсно під час початку руху не увімкнув відповідний покажчик повороту. Крім того, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою та вчиняв конфлікт. На питання поліцейських ОСОБА_1 реагував агресивно, відмовився представлятися, надавати будь-які документи, які посвідчують його особу. При цьому, працівники поліції неодноразово повідомляли позивачу, що відносно нього буде складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення, однак він відмовився їх слухати, після чого сів в автомобіль та поїхав з місця події. 
Оцінивши надані сторонами докази, перевіривши їхні доводи та заперечення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Під час винесення постанови працівник поліції діяв в межах своєї компетенції, з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є законною та не підлягає до скасування, а позовні вимоги слід залишити без задоволення. 
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення, розподіл судових витрат судом не здійснюється. 
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 121, 139, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,
у х в а л и в:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -залишити без задоволення.
Постанову серії ЕНА № 4130555 від 22.02.2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративного відповідності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП залишити без змін.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Чечот Алла Антонівна, м. Черкаси, вул. П.Поповича, 18.
Відповідач: Звенигородський районний відділ поліції ГУНП в Черкаській області, місцезнаходження: 20200, Черкаська область, м. Звенигородка, вулиця Благовісна,50, ЄДРПОУ 08676518.

Суддя          Т.М.Кравченко