П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/876/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 

22 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.11.2024 №00000/22486/Ж10/24-13-07 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 812 524,00 грн.
1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, посилаючись на відсутність підстав для призначення й проведення фактичної перевірки. Зокрема, він вказував, що відсутність у спірному наказі відомостей про позивача свідчить про неволодіння відповідачем жодною інформацією про порушення ним законодавства. Крім того, перевірка РРО за минулий період має характер документальної перевірки, тому такі дії не можуть вчинятися в межах фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій. Позивач також наголошував, що на виконання вимог п. 85.2 ст. 85 ПК України після початку проведення перевірки та під час її перебігу ним надано всі можливі первинні документи, які підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі й походження товарно-матеріальних цінностей, які перебували в магазині.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 18.04.2024 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Основним видом економічної діяльності, згідно з КВЕД 47.19, є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.
2.2 На підставі п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10, ст. 19-1, ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2, 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України, направлень на перевірку від 27.09.2024 №3693/07-04, від 27.09.2024 №3694/07-04, від 30.09.2024 №3707/07-04 та наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області №2102-п від 27.09.2024 Головне управління ДПС у Тернопільській області провело фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірка стосувалася дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору та оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності відповідно до ст. 102 ПК України з 28.09.2024 по дату закінчення перевірки тривалістю не більше 10 діб.
2.3 01.10.2024 Головне управління ДПС у Тернопільській області надіслало на адресу позивача запит про надання документів (копій документів), в якому повідомлено про необхідність до 12:00 год. 04.10.2024 надати такі документи: прибуткові документи на товар, який перебуває в реалізації; трудові договори з найманими працівниками; виписку з банку по рахунку підприємця за період згідно з наказом про проведення фактичної перевірки.
2.4 У ході проведення перевірки 09.10.2024 працівники Головного управління ДПС у Тернопільській області склали довідку про результати хронометражу (спостереження) за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб`єктами господарювання з 01.10.2024, якою зафіксовано здійснення розрахункових операцій на загальну суму 83 451,00 грн.
2.5 За результатами перевірки складено акт перевірки щодо дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв від 09.10.2024 №13754/19/00/0704/3649706992 (зареєстрований 10.10.2024), в якому зафіксовано такі порушення:
– п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
– п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України;
– ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України.
2.6 На підставі висновків, викладених в акті перевірки, 12.11.2024 Головне управління ДПС у Чернівецькій області винесло податкове повідомлення-рішення №00000/22486/Ж10/24-13-07, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пеню, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, у розмірі 812 524,00 грн. Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій за результатами фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 812 524,00 грн застосовано за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
2.7 Окрім цього, як встановлено судом, 12.11.2024 Головне управління ДПС у Чернівецькій області винесло податкове повідомлення-рішення №00000/22494/Ж10/24-13-07, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2040,00 грн.
2.8 Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій за результатами фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2040,00 грн застосовано за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України – неподання в повному обсязі документів, що стосуються перевірки.
2.9 Листом від 13.11.2024 №18750/6/24-13-07-04 Головне управління ДПС у Чернівецькій області повідомило позивача про направлення податкового повідомлення-рішення №00000/22486/Ж10/24-13-07 від 12.11.2024.
2.10 Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року позов задоволено.
3.2 Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.11.2024 №00000/22486/Ж10/24-13-07 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).
3.3 Суд першої інстанції дійшов висновку, що твердження контролюючого органу про порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР спростовані наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами, а тому є безпідставними й необґрунтованими, що виключає правові підстави для притягнення позивача до фінансової відповідальності згідно зі статтею 20 Закону №265/95-ВР.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на неї.
4.1 Відповідач просить скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року та ухвалити постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
4.2 Як на підстави для апеляційного оскарження рішення суду, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
4.3 Позивач подав відзив і додаткові пояснення, в яких заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
1.1 Висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для проведення фактичної перевірки узгоджуються з доводами апеляційної скарги і не оскаржуються сторонами, відтак суд апеляційної інстанції їх не перевіряє та вважає такими, з якими сторони погоджуються. Щодо суті порушення, встановленого контролюючим органом, колегія суддів зазначає таке.
1.2 Відповідно до приписів пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтвердні документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
1.3 Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції, зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки перебувають у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння). 
1.4 Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР термін «технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту» для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про захист прав споживачів». Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, з метою застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
1.5 Відповідно до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, з метою застосування реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року №231, смартфони та мобільні телефони (код згідно з УКТЗЕД 8517120000) віднесені до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, з метою застосування реєстраторів розрахункових операцій. Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону.
1.6 Згідно зі статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що перебувають у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння). 
1.7 Правила ведення обліку товарних запасів поширюються на фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі – ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП, що визначається Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 1411/37033 (далі – Порядок №496).
1.8 Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №496, у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів – Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі – Форма обліку), та первинні документи; первинні документи – опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупівлі, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі – РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID-картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару. Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату виникнення в неї обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількість таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартість, самостійно визначену ФОП.
1.9 Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку. Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації. Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі та має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серію та номер паспорта/номер ID-картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкову адресу, назву та адресу місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.
1.10 Отже, документами, що є підставою для внесення записів про облік товарних запасів, є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупівлі, фіскальні чеки, товарні чеки, інші подібні документи.
1.11 Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХIV (далі – Закон № 996-ХIV).
1.12 Відповідно до статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. 
1.13 Первинними документами згідно з Порядком № 496 є опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупівлі, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, РНОКПП або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID-картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
1.14 Встановлено, що позивач надав контролюючому органу договір комісії №ДА-02-09-24-БО від 02.09.2024, акти приймання-передачі товарів від 02.09.2024, від 04.09.2024, від 18.09.2024, від 02.10.2024 до договору комісії та Форму обліку товарних запасів.
1.15 Пунктом 1.2 Договору комісії передбачено, що конкретні умови щодо ціни, кількості, якості та асортименту продукції наведено в актах приймання-передачі товарів, які є обов`язковим додатком до договору комісії. Згідно з пунктом 4.1 Договору комісії, передання товарів комітентом комісіонеру для продажу відповідно до умов цього договору здійснюється за актом приймання-передачі товарів на таких умовах: місце передання; порядок транспортування продукції, що передається комісіонерові для продажу відповідно до умов цього договору, до місця передання визначається комітентом. Актами приймання-передачі товарів від 02.09.2024, 04.09.2024, 18.09.2024 та 02.10.2024 до договору комісії зафіксовано асортимент товару, кількість, ціну та інші необхідні реквізити, які вимагаються згідно з Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців (а.с. 36-45). Отримання товару за кожним актом приймання-передачі відображено позивачем у формі ведення обліку товарних запасів (а.с. 46).
1.16 В акті перевірки зафіксовано і відповідачем не заперечується, що такі документи надано контролюючому органу на початок перевірки. Крім того, вказані документи долучалися ним до заперечень на акт перевірки.
1.17 Колегія суддів зазначає, що договір комісії належить до посередницьких договорів про надання послуг, і право власності на це майно належить комітенту, внаслідок чого товар від комітента до комісіонера передається під реалізацію за актом. Відповідне правило визначено й у п. 8.1 Договору комісії №ДА-02-09-24-БО від 02.09.2024.
1.18 Крім цього, згідно з приписами статті 1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. ЦК України не передбачає необхідності складання інших документів, ніж звіт комісіонера. Усі договори комісії позивачем були укладені та виконані відповідно до норм ЦК України, а відтак застосування його положень є законним і обґрунтованим. Таким чином, у позивача відсутній обов`язок щодо надання квитанцій, товарних ярликів та цінників.
1.19 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність неврахування актів приймання-передачі до договору комісії, які є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження ведення обліку товарних запасів відповідно до вимог чинного законодавства та походження товарних запасів.
1.20 Доводи апелянта про ненадання в ході перевірки звіту комісіонера колегія суддів відхиляє, оскільки договір комісії №ДА-02-09-24-БО укладено 02.09.2024, перевірку розпочато 01.10.2024 та завершено 09.10.2024, тобто строк подання звіту комісіонера (а саме до 10.10.2024) на момент завершення перевірки ще не настав. Відповідно, відсутність звіту комісіонера не може ставитися позивачу за провину та не спростовує доведеності обліку товарів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.09.2025 у справі №600/5677/24-а та від 21.05.2026 у справі №600/463/25-а, де визнав необґрунтованим висновок про неналежність наданих платником документів з підстав ненадання звіту комісіонера, оскільки за умовами договору комісії комісіонер зобов`язаний подати такий звіт лише до 10 числа місяця, наступного за звітним періодом. Ці позиції Верховного Суду в аналогічних правовідносинах є релевантними до цієї справи та враховуються апеляційним судом.
1.21 У п. 1.2 Договору комісії №ДА-02-09-24-БО визначено, що конкретні умови договору щодо ціни, кількості, якості та асортименту продукції, а також інші умови та вказівки комітента наведено в актах приймання-передачі товарів до цього договору. Договір комісії від 02.09.2024 № ДА-02-09-24-БО та акти приймання-передачі товарів від 02.09.2024, 04.09.2024, 18.09.2024 та 02.10.2024 містять усі реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника (комітента) та отримувача товару (комісіонера), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість кожної одиниці товару, що відповідає визначенню первинних документів за пунктом 2 розділу І Порядку № 496. Зауважень щодо змісту чи форми цих документів контролюючий орган в акті перевірки не висловив.
1.22 Позивач також надав для перевірки Форму ведення обліку товарних запасів за місцем продажу за адресою: вул. Руська, буд. 18, м. Тернопіль, до якої внесено відомості про надходження товару, що відповідають даним в актах приймання-передачі товарів до договору комісії:
– 02.09.2024 відповідно до акта приймання-передачі товарів від 02.09.2024 до Договору комісії №ДА-02-09-24-БО від 02.09.2024 від ОСОБА_2 на суму 811 275,00 грн;
– 04.09.2024 відповідно до акта приймання-передачі товарів від 04.09.2024 до Договору комісії №ДА-02-09-24-БО від 02.09.2024 від ОСОБА_2 на суму 70 603,60 грн;
– 18.09.2024 відповідно до акта приймання-передачі товарів від 18.09.2024 до Договору комісії №ДА-02-09-24-БО від 02.09.2024 від ОСОБА_2 на суму 50 761,00 грн;
– 02.10.2024 відповідно до акта приймання-передачі товарів від 02.10.2024 до Договору комісії №ДА-02-09-24-БО від 02.09.2024 від ОСОБА_2 на суму 31 686,00 грн.
1.23 Однак відповідач під час перевірки не встановив, який саме товар перебував у магазині, адже не провів опису товару та не адресував позивачу вимогу про проведення інвентаризації. При цьому контролюючий орган визначив штрафну санкцію на власний розсуд, взявши до уваги акти приймання-передачі й не встановивши фактичної наявності товару.
1.24 Відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що перебувають у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто встановлення того, який саме товар перебував у місці продажу, є основою для визначення розміру штрафної санкції. 
1.25 Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно з описом фактичних залишків товару за адресою: вул. Руська, 18, м. Тернопіль, станом на 01.10.2024 вартість товару становить 932 639,60 грн. Однак жодних доказів про віднесення товарів на вказану суму до категорії тих, що підлягають обов`язковому обліку згідно з Переліком №231, податковий орган не надав. У зв`язку з цим висновки, зазначені в акті фактичної перевірки, про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є необґрунтованими.
1.26 Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку, що прийняте відповідачем оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.